Справа № 214/2162/21
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2162/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ткаченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу №214/2162/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібіка Андрія Івановича, Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просив суд: визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАН №3701870 від 23 січня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

В обґрунтування пред`явлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 23 січня 2021 року інспектор Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібік А.І. виніс у відношенні нього постанову серії ЕАН №3701870 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказану постанову він вважає незаконною, та притягнення до адміністративної відповідальності безпідставним. Жодних порушень ПДР України він не порушував, доказів вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення інспектор не надав. Згідно зі змістом постанови, 23 січня 2021 року о 23.15 год. він, начебто керуючи транспортним засобом по автодорозі вул. Івана Авраменка в м. Кривому Розі, не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на законну вимогу працівника поліції, чим порушив п.2.4 ПДР України; порушення зафіксовано на БК226. Зауважив, що того дня належний йому автомобіль марки Suzuki Vitara, р/н НОМЕР_1 , знаходився припаркований на платній стоянці і нікуди не рухався, а відтак поліцейські не могли його зупиняти. Працівники поліції ходили біля автомобіля, стукали у вікна, але що вони хотіли він не розчув, оскільки в результаті участі у воєнних діях під Іловайськом під час проведення АТО отримав травму, інвалідність по контузії та практично втратив слух. Взагалі тоді він знаходився на пасажирському сидінні та погано себе почував, через що приймав ліки. Стан його здоров`я у той момент не тільки виключав можливість керування ним автомобілем, а й взагалі вийти із салону автомобіля він не міг. Будучи незгодним із винесеною постановою від 23 січня 2021 року, він звернувся із запитом на ім`я керівництва Полку патрульної поліції задля отримання інформації про причини, з яких працівники поліції того дня вимагали від нього пред`явити водійське посвідчення, документи на автомобіль та страховий поліс в момент, коли автомобіль був припаркований на стоянці. 25 січня 2021 року його запит був зареєстрований у поліції, однак отримати відповідь на нього незважаючи на численні звернення, вжиті заходи потрапити на прийом до керівника, він не міг. Лише 16 березня 2021 року він отримав поштове відправлення з копією постанови та відео. Надані відеодокази не є належними та допустимими, оскільки не зафіксовані в постанові та являють собою нарізку фрагментів, на жодному з яких не зафіксований факт керування ним автомобілем. Вважаючи, що інспектор виніс постанову з допущенням процесуального порядку, визначеного ст.280 КУпАП, не з`ясувавши всіх обставин справи та не врахувавши посилань щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, недоведеність факту керування автомобілем загалом, за захистом своїх порушених прав він вимушений звернутись до суду.

Крім того, просив поновити процесуальний строк на оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин з огляду на вжиття ним заходів позасудового оскарження.

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач-1 інспектор Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібік А.І. подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.34-39). Свою позицію мотивував тим, що 23 січня 2021 року близько 23.00 год. під час здійснення патрулювання по вул. Івана Авраменка, біля буд.21-а в м. Кривому Розі ним було помічено транспортний засіб марки Suzuki Vitara, р/н НОМЕР_1 , водій якого в порушення п.2.4 «а» ПДР України на його вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документи та поліс страхування. Правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор АЕ00226. Після того, як були виявлені порушення водієм вимог ПДР України, він зупинив водія, відрекомендувався, повідомив причину звернення, попередив про здійснення відеофіксації, та висловив вимогу надати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Однак водій відмовився виконувати його законну вимогу та надати документи для перевірки. Інспектор повідомив, що такими діями водій порушує п.2.4 «а» ПДР України та перейшов до розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу. Виконавши вимоги ст.278 КУпАП, інспектор розглянув справи та за результатами розгляду дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 , особу якого встановлено за наданим ним паспортом громадянина України, адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Під час розгляду справи позивач жодних клопотань не заявляв. За результатами розгляду справи інспектор виніс постанову у відношенні ОСОБА_1 та застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. На переконання представника, оскаржувану позивачем постанову винесено об`єктивно, законно, з наданням правової оцінки всім обставинам і наявним доказам, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а всі його доводи з приводу незгоди не доведені жодними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності. Від отримання постанови водій відмовився. Окремо відповідач-1 зауважив, що позовна заява містить суттєві неузгодження щодо предмету спору: позивач заявляє вимогу про визнання незаконною та скасування постанови від 04 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, в той час як позові вказує про оскарження постанови від 23 січня 2021 року серії ЕАН №3701870. До того ж враховуючи особливості провадження у даній категорії справ, визначені ст.286 КАС України, прийняття рішення про визнання постанови незаконною не передбачене та виходить за межі повноважень суду у розрізі ст.286 КАС України. Доказів того, що факт інкримінованого позивачеві правопорушення не мав місце, останній не надав.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач-2 Полк патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, діючи через представника Кушнір О.В., подало відзив на позов, в якому просило у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.40-42). Заперечення по суті пред`явлених вимог є аналогічними запереченням відповідача-1.

09 грудня 2022 року позивач подав додаткові пояснення. Зауважив, що одночасно з винесенням оскаржуваної постанови інспектор Полку ПП ОСОБА_2 склав у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення №214/1012/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за цим протоколом перебувала на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала. Постановою суду від 06 травня 2021 року, яка набрала законної сили 18 травня 2021 року, провадження у справі закрито за відсутністю події і складу правопорушення. Відтак, зазначене судове рішення є прямим доказом безпідставного та незаконного винесення у відношенні нього оскаржуваної постанови, у постанові суду чітко встановлено всі обставини справи, як і доведено незаконність дій інспектора Полку ПП.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачі про свою участь в судовому засіданні не заявили, обмежившись поданням відзивів.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

З огляду на наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом, пов`язані з його зверненням зі скаргою на постанову суб`єкта владних повноважень до керівництва Полку патрульної поліції, суд вважає такі причини поважними, а тому строк слід поновити. Приймаючи таке рішення суд зауважує, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому звернення позивача до вищого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а альтернативним способом захисту своїх прав. Використання такого способу захисту прав не може ставитись у взаємозалежність з правом звернення до суду чи обмежувати його реалізацію. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховим Судом у постанові від 30 січня 2018 року у справі №210/3915/17.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Зважаючи на відсутність учасників справи та не заявлення ними про свою участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі доказами та з урахуванням позиції учасників справи, викладеної в поданих ними процесуальних документах по справі.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов такого висновку.

23 січня 2021 року о 21.15 год. інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Бібіком А.І. винесено постанову серії ЕАН №3701870 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у зв`язку з порушенням п.2.4 «а» ПДР України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. в дохід держави.

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 23 січня 2021 року о 23.01 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Suzuki Vitara, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Івана Авраменка, 21-а у м. Кривому Розі, на законну вимог працівника поліції не пред`явив посвідчення водія, реєстрацію на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Правопорушення зафіксовано на БК-226 (а.с.12).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП ОСОБА_2 як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП. Відомості про попереднє роз`яснення ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, оскільки підпис позивача у відповідній графі оскаржуваної постанови (п.8) відсутній (окрім як відмітка про відмову від підпису, не зафіксована у присутності свідків). Відеодокази з місця розгляду справи відповідачем на підтвердження правомірності дій та винесеного рішення як суб`єктом владних повноважень суду не надано, посилання на наявність таких доказів в п.7 постанови відсутнє.

Оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Системним аналізом зазначених норм суд приходить до висновку, що дійсно у випадку керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки документи, визначені у п.2.1 ПДР України, наступає відповідальність, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. У той же час, встановлення зазначених обставин та правомірність вимоги працівника поліції щодо їх пред`явлення відповідно до п.2.4 «а» ПДР України можливі лише у двох чітко визначених законом випадках: 1) при складанні підрозділом Національної поліції протоколів щодо порушень правил дорожнього руху; 2) під час оформлення матеріалів ДТП. У будь-якому випадку визначальними для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП є доведеність факту керування нею транспортним засобом, адже суб`єкт складу цього правопорушення є спеціальним. Саме по собі невиконання особою вимог працівника поліції щодо надання документів, визначених п.2.1 ПДР України, за відсутності доказів керування особою транспортним засобом, не може свідчити про допущення нею порушення вимог п.2.4 «а» ПДР України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач-1 інспектор ПП ОСОБА_2 посилався, що того дня він зупинив водія ОСОБА_1 за порушення ним вимог ПДР України. Яке конкретно порушення ПДР України допустив ОСОБА_1 , що стало причиною його зупинки, відзиви відповідачів не містять, доказів на підтвердження факту фіксації цього порушення, як і відеодоказів керування ОСОБА_1 автомобілем сторона відповідача суду не надала.

Оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, позивач ОСОБА_1 вказував, що 21 січня 2021 року о 23.01 год. він не керував транспортним засобом Suzuki Vitara, р/н НОМЕР_1 , автомобіль був припарковий на стоянці, а він сидів у салоні на пасажирському сидінні. Оскільки того дня у відношенні нього інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, при вирішенні справи просив врахувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року у справі №214/1021/21, винесену за результатами розгляду судом справи за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні нього. На переконання позивача, ця постанова є прямим доказом протиправності оскаржуваної ним постанови та неправомірності дій інспектора ПП ОСОБА_2 щодо її винесення.

Судовим розглядом встановлено, що винесення оскаржуваної постанови здійснювалось в порядку скороченого провадження відповідно до ст.ст.222, 258 КУпАП та розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за №1376. При цьому, того дня, 23 січня 2021 року, у відношенні ОСОБА_1 інспектор дійсно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак про цю обставину у відзиві сторона відповідача не повідомила.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року у справі №214/1021/21 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, що мали місце 21 січня 2021 року близько 23.00 год., було закрито за відсутністю в його діях події і складу інкримінованого правопорушення.

Зі змісту постанови слідує, що суд, зокрема, досліджував долучений до протоколу диск із фрагментами відеозаписів, допитав як свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вислухав пояснення ОСОБА_1 . За результатами розгляду справи та оцінки наявних доказів суд встановив недоведеним факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки Suzuki Vitara, р/н НОМЕР_1 , 21 січня 2021 року о 21.17 год., а тому з огляду на відсутність суб`єкта інкримінованого правопорушення дійшов висновку про закриття провадження у справі. Крім того, при огляді фрагментів відеозаписів встановлено, що на жодному з них не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, який в момент, коли до нього підійшли працівники поліції, знаходився в салоні автомобіля на пасажирському сидінні.

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що він не керував автомобілем 21 січня 2021 року о 21.17 год, суд вважає доречними та приймає до уваги, оскільки вони не спростовані жодними належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами з боку відповідачів. Враховуючи викладене, суд констатує, що позивачем наведено доводи на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за відсутності доказів керування ним транспортним засобом, причетності до вчинення ДТП, або ж вчинення інших порушень ПДР України, а відповідачем інспектором ПП ОСОБА_2 не доведено, що він діяв в межах своїх повноважень і правових норм не порушував. Зважаючи на відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , він не був суб`єктом, на якого поширювались вимоги п.2.1 ПДР України, а тому вимога поліцейського надати ці документи для перевірки була безпідставною.

З огляду на вищеневедене, суд приходить до переконання, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачами не підтверджений належними та допустимими доказами, як і правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст.ст.248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.За даних обставин заперечення, наведені відповідачами без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які в силу ст.63 Конституції України тлумачаться на його користь, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії ЕАН №3701870 від 23 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., винесена інспектором Полку ПП ОСОБА_2 , підлягає скасуванню із закриттям справи, а позовні вимоги в цій частині задоволенню. Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання незаконною постанови, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Суд зауважує, що Полк ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції без статусу юридичної особи та відповідно до бюджетного законодавства не має самостійного балансу, не отримує та не являється розпорядником бюджетних коштів, у зв`язку з чим судові витрати підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції України. Cтягнення судових витрат із суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого була відповідачем у справі, прямо передбачено ч.1 ст.139 КАС України. Аналогічна правова позиція щодо суб`єкта, за рахунок якого слід стягувати витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ викладена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №757/52466/18-а.

З огляду на ухвалення рішення на користь позивача, яким помилково при зверненні до суду судовий збір не сплачено в сумі 454 грн. з посиланням на звільнення від його сплати відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в дохід держави до спеціального фонду України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібіка Андрія Івановича, Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову серії ЕАН №3701870 від 23 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібіком Андрієм Івановичем скасувати, а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 .

Інспектор Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бібік Андрій Іванович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса робочого місця: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11.

Полк патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ відсутній, адреса розташування: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11.

Рішення суду складено та підписано без проголошення 24 квітня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко