Справа № 120/9375/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

24 квітня 2023 р. Справа № 120/9375/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.09.2022 року про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 03.09.2022 року прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску "Шегині" з метою здійснити перетин державного кордону на виїзд з України. Водночас, відповідачем прийнято рішення про відмову позивачеві в перетинанні державного кордону, адже, у зв`язку із Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України "64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року"", позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, а відповідних документів, що надають право на перетинання кордону останнім на паспортному контролі не надано. Однак, позивач вважає, що ним надано інспекторам прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » усі визначені законодавством документи, зокрема, посвідчення про приписку до призовної дільниці, довідку про надання відстрочки від призову, студентський квиток та довідку із навчального закладу про те, що він дійсно здобуває освіту на денній формі навчання. З огляду на зазначене, позивач вказує, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а тому мав право на перетинання державного кордону України. Вважаючи рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.11.2022 року дану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 21.11.2022 року, однак відзив на позовну заяву подано не було, у зв`язку з чим, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі частини 6 статті 162 КАС України..

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач є громадянином України 1994 р.н.

03.09.2022 року позивач прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску "Шегині" для перетину державного кордону на виїзд з України.

Уповноваженою посадовою особою відповідача прийнято рішення від 03.09.2022 року про відмову позивачу у перетинанні державного кордону на виїзд з України, адже у зв`язку із Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України "64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року"" позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Крім того, у вказаному рішенні зазначено про те, що позивач не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи.

Позивач вважає рішення відповідача від 03.09.2022 року протиправним, оскільки він надав інспекторам прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " усі визначені законодавством документи, зокрема, посвідчення про приписку до призовної дільниці, довідку про надання відстрочки від призову, студентський квиток та довідку із навчального закладу про те, що він дійсно здобуває освіту на денній формі навчання.

З метою скасування рішення відповідача про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 33 Конституції України закріплено право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати її територію, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таке право відповідно до ст. 64 Конституції України може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно пп. 1, та абз. 3 пп. 7 п. 252 Указу Президента України від №1153/2008 у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

З моменту оголошення мобілізації виїзд військовозобов`язаних та громадян призовного віку з місця постійного проживання без дозволу керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згідно з п.2 та п.3 Указу Президента України № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування надано право запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 року № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX та продовжений до теперішнього часу.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

П. 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455 визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

П. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року №57 (далі - Правила № 57) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

П. 2-6 Правил встановлено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Ст. 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Поряд з цим, ст. 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно з абзацом другим частини третьої цієї статті призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Із процитованого видно, що військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану.

Водночас згідно з пунктом 2-6 Правил таке право не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону № 3543.

Так, підкреслюючи своє право на перетин державного кордону, позивач посилається на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 26.07.2022 року. Акцентується увага на тому, що у даному тимчасовому посвідченні зазначено, по - перше те, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а по - друге, у документі вказано, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу терміном на 6 місяців з 27.07.2022 року.

Водночас, позивач посилається на довідку для виїзду за кордон здобувача освіти, який навчається за денною формою навчання, якою, на думку позивача, підтверджено його право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та відсутність заперечень щодо виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном.

Оцінюючи цей аргумент позивача суд зазначає, що здобувачів передвищої освіти денної форми навчання в силу закону хоча і віднесено до числа військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, проте цій категорії осіб не надано право на перетин державного кордону згідно прямого застереження, яке міститься у пункті 2-6 Правил № 57.

Суд звертає увагу позивача також і на те, що право на відстрочення від призову на строкову військову службу та право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану під час мобілізації є різними за своєю правовою природою, законодавчими нормами, якими такі регулюються, та органами, що визначають їх наявність. Тому наявність в позивача права на відстрочення від призову на строкову військову службу (частина 9 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») не гарантує йому беззаперечного права на перетинання кордону.

Як зазначено вище, в силу положень пункту 2-6 Правил таким правом позивач в умовах воєнного стану не наділений.

А тому, довідки на які посилається позивач, не створюють додаткових підстав для перетину ним Державного кордону, адже питання про коло осіб, яким дозволено перетин кордону в умовах воєнного стану, чітко врегульоване актами чинного законодавства, зокрема Правилами №57. Відповідач входить у систему органів Державної прикордонної служби України, на нього покладено повноваження ухвалювати за наявності підстав рішення про відмову у перетині громадянами України Державного кордону.

Крім того, наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, про що вказано у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного від 26.07.2022 року, не варто ототожнювати з наявністю права на виїзд за межі України, оскільки відповідно до вказаних норм право на перетин Державного кордону для певних категорій військовослужбовців, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, є обмеженим на період дії воєнного стану.

Таким чином, наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що він є здобувачем освіти в іноземному навчальному закладі денної форми навчання, не є підставою для виїзду за межі України під час воєнного стану.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу, що згідно розпорядження ректора Вищої Школи Економіки в Сталевій Волі від 08.03.2022 року, долученого позивачем до матеріалів справи, термін літньої сесії екзаменаційної сесії для студентів вищих навчальних закладів, які є громадянами України, продовжено до 01.09.2022 року, тоді як позивач намагався перетнути кордон 03.09.2022 року.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки належить до категорії осіб, визначених в абзаці 2 частини третьої статті 23 Закону №3543-ХІІ, водночас на яких в силу пункту 2-6 Правил №57 не поширюється право на перетин державного кордону під час воєнного стану. Оскільки позивачем при перетині кордону не було надано документів, які б підтверджували його право на перетин кордону, оскаржуване рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку є правомірним.

Також суд зазначає, що оскаржуване рішення про заборону виїзду є разовим і при пред`явленні позивачем повного пакету документів, які надають право на виїзд з України, оскаржуване рішення жодним чином не створить перешкод для перетину кордону України за наявності на це законних підстав.

За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені частиною 2 статті 2 КАС України, є правомірним, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши надані ним докази, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду та витрат на правову допомогу, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя Чернюк Алла Юріївна