Справа № 462/1176/23
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1176/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою інспектора поліції від 10 лютого 2023 року, на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові не вчиняв. Так, йому інкриміновано те, що він здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати протиправною, і скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2023 року, відкрито провадження по справі.

Відповідачем було отримано копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви 10 березня 2023 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відзиву до суду надано не було.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАС №6526518, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки транспортного засобу /а.с.7/.

Як вбачається з відповіді Головного управління Національної поліції у Львівській області, відеозапис, що стосується обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутній.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб`єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи.

Крім того, позивач категорично заперечує вчинення ним даного правопорушення, натомість представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в оспорюваній постанові правопорушення. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження надання позивачу адвокатом правничої допомоги до справи долучено, зокрема, копії: витягу з договору про надання правової допомоги №022001/23 від 20 лютого 2023 року; ордер; додаток до договору про надання правничої допомоги; акт виконаних робіт; квитанцію про сплату витрат на правову допомогу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Так, суд приходить до переконання, що витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., є надмірними та не узгоджуються зі складністю адміністративної справи, оскільки така є малозначною. Позовна заява, на переконання суду, не залежить від професійного досвіду виконавця, та є шаблонною, оскільки складається в основному з цитування положень чинного законодавства.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, в розмірі 1500 грн., які є сумірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, відповідає критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а також тому, що їх стягнення з відповідача не становить надмірний тягар та не суперечить принципу розподілу витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №910/15944/17 від 24.01.2019 року.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕАС №6526518 від 10 лютого 2023 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 / за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на правову допомогу в розмірі 1500 /одна тисяча п`ятсот/ гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш