Справа № 420/1953/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1953/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 2-1502 від 17.11.2022 року та № 2-1502 від 17.11.2022 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що прийняті ГУ ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення № 2-1502 від 17.11.2022 року та № 2-1502 від 17.11.2022 року, якими позивачу визначено суми податкових зобов?язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік, є протиправними, оскільки згідно з довідкою старости Бросківського старостинського округу Саф?янівської сільської рад, позивач з 2017 року по грудень 2022 року займався особистим селянським господарством та у своїй діяльності використовував нежитлові будівлі за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , як зерноток та комплекс тракторної бригади. Позивач зазначає, що оскільки вказані будівлі використовуються ним у сільськогосподарській діяльності, вони не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.02.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, ГУ ДПС в Одеській області вважає позов необґрунтованим та таким, що не належить до задоволення. Представник відповідача зазначає, що позивач не підтверджує своє твердження щодо ведення сільськогосподарської діяльності жодними документами та щодо реального використання нежитлових приміщень у даній діяльності.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 10.12.2021 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік ГУ ДПС в Одеській області. Вид економічної діяльності: 01.46 розведення свиней.

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належать об?єкти нерухомого майна:

- нежитлове приміщення «Громадський будинок з громадськими (допоміжними будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3365,7 кв.м., що складається з нежитлових будівель, навісу, вагової, вбиральні та надвірних споруд;

- нежитлове приміщення «Громадський будинок з громадськими (допоміжними будівлями та спорудами» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 965,6 кв.м., що складається з нежитлових будівель, альтанки, входу у підвал, вбиральні, артсвердловини, майданчику для с/г машин, навісу, сторожки, вагової, та надвірних споруд. Також, суд встановив, що земельна ділянка площею 1,2066 га за адресою: АДРЕСА_2 належить позивачу на праві власності для ведення особистого селянського господарства.

Також, суд встановив, що згідно з довідкою старости Бросківського старостинского округу Саф?янівської сільської ради від 27.12.2022 року № 13-05/134, з 2017 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 займається особистим селянським господарством (має у власності земельну ділянку для ведення ОСГ, має у володінні свиней, яких вирощує) та у своїй сільськогосподарській діяльності використовує нежитлові будівлі у АДРЕСА_1 , які є зернотоком та по АДРЕСА_2 , які є комплексом тракторної бригади.

17.11.2022 року ГУ ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

№ 2-1502 про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов?язання з податку на нерухоме мано, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості ( АДРЕСА_2 ) за період з січня по листопад 2021 року у сумі 26554,00 грн.;

№ 2-1502 про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов?язання з податку на нерухоме мано, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості ( АДРЕСА_1 ) за період з січня по листопад 2021 року у сумі 92556,75 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

З 01 січня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 №71-VIII, згідно з яким, зокрема, статтю 266 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції та введено новий вид податку - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Абзац «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України встановлює, що будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності не є об`єктом оподаткування.

Таким чином, правовою підставою для отримання пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність двох умов:

- особа є сільськогосподарським виробником;

- дане нерухоме майно використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності такої особи.

Згідно з пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» від 18.01.2001 №2238-III сільськогосподарський товаровиробник - це фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис, виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Продукція сільського госgодарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11-01.42 та 05.00.1-05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97 (стаття 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років»).

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 04 березня 2021 року у справі № 500/2782/18, від 01 квітня 2021 року у справі №820/6752/16.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 29 липня 2021 року у справі №620/3530/18, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику. Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування. Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

Обґрунтовуючи наявність статусу сільськогосподарського товаровиробника, позивач надав довідку старости Бросківського старостинского округу Саф?янівської сільської ради від 27.12.2022 року № 13-05/134, в якій вказано, що з 2017 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 займається особистим селянським господарством (має у власності земельну ділянку для ведення ОСГ, має у володінні свиней, яких вирощує) та у своїй сільськогосподарській діяльності використовує нежитлові будівлі у АДРЕСА_1 , які є зернотоком та по АДРЕСА_2 , які є комплексом тракторної бригади.

Разом з тим, з огляду на відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 10.12.2021 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік ГУ ДПС в Одеській області. Вид економічної діяльності: 01.46 розведення свиней.

Тобто, статусу фізичної особи-підприємця, яка займається сільськогосподарською діяльністю, позивач набув лише у грудні 2021 року. Жодних належних та допустимих доказів, окрім вказаної довідки, в якій відсутні відомості, на підставі яких первинних документів вона сформована, які підтверджували б те, що спірні будівлі використовувалися позивачем у спірний період під час здійснення сільськогосподарського товаровиробництва матеріали справи не містять.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 2-1502 від 17.11.2022 року та № 2-1502 від 17.11.2022 року та нараховано позивачу податкові зобов?язання з податку на нерухоме мано, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості ( АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_2 ) за період з січня по листопад 2021 року

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що оскільки суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову, судові витрати з відповідача на користь позивача на стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166, адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65007).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 21 квітня 2023 року, з урахуванням знаходження судді у щорічній відпустці.

Суддя Н.В. Бжассо

.