Справа № 160/1821/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2023 року Справа № 160/1821/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
02.02.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 7879571/42449428 від 16.12.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.09.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувати та зобов`язати ДПС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.09.2021 року, складену ТОВ «Фонікс Плюс»; визнати протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо зупинення та не реєстрації податкової накладної № 6 від 21.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати ДПС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 21.10.2021 року, складену ТОВ «Фонікс Плюс»; судові витрати покласти на відповідачів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати докази надсилання копії позовної заяви з додатками Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області.
08.02.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» до суду подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08.03.2023 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду подано клопотання про продовження строку для надання відзиву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року продовжено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області строк для подання відзиву по справі № 160/1821/23, встановлений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 10.02.2023 року, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду про продовження строку для подання відзиву.
20.03.2023 року Державною податковою службою України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву, податковим органом зазначено, що після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем, пояснення ТОВ «Фонікс Плюс» направлялися до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а не до Державної податкової служби України. За результатами розгляду повідомлення про надання пояснень та копій документів, Комісією ГУ ДПС в Дніпропетровській області (комісією регіонального рівня) прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, встановлений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520. Не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість обов`язком платника податку є надання повного пакету первинних документів, вичерпний перелік яких встановлений п.14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Позовні вимоги ТОВ «Фонікс Плюс» про зобов`язання ДПС зареєструвати вищезазначені податкові накладні є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є передчасним. Державна податкова служба України просила відмовити ТОВ «Фонікс Плюс» у задоволенні позовної заяви.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» зареєстровано 07.09.2018 року у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків, основним видом діяльності якого є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. Іншими видами діяльності визначені: 46.17. діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.19. діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.33. оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.73. оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно- технічним обладнанням; 47.11. роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.21. оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.10. складське господарство.
27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» (покупець) укладено договір поставки № 27-08-21/05. Згідно з умовами договору постачальник, який є власником товару, зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки П (надалі - товар) окремими партіями в об`ємах, по ціні та у строки, визначені та погоджені сторонами в замовленнях на кожну окрему партію товару. Загальна вартість договору визначається сукупною вартістю товару поставленого згідно видаткових накладних, підписаних сторонами протягом всього терміну дії даного договору( п. 1.1 та 1.2 договору).
30.08.2021 року між Приватним підприємством «Цареводарівка» ( постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (покупець) укладено договір № 103Ц-21. Відповідно до умов цього договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар згідно умов цього договору.(п. 1.1). Одиницею виміру товару, який поставляється на умовах даного договору, є тонна. Кількість товару - 20,000 (двадцять тон )+/- 2%. Ціна однієї тони товару, який поставляється згідно даного договору, складає 45 804,00 гри., в т.ч. ПДВ 20% 7634,00 грн., Загальна вартість товару, який поставляється згідно даного договору, складає 916 080,00 гривен , в т.ч. НДС 20% 152 680,00 грн.( п. 3.1,3.2,3.3,3.4).
За видатковою накладною № РнА-000235 від 31.08.2021 року приватним підприємством «Цареводарівка» було передано позивачу 19, 910 т. олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої на загальну суму 911 957,65 грн., в тому числі ПДВ 151 992,94 грн.
Перевезення відбувалось ФОП ОСОБА_1 на умовах договору замовлення № 31/0821 від 31.08.2021 року.
31.08.2021 року ПП «Цареводарівка» було відвантажено 19,91 т. олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої Товариству з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» на загальну суму 911 957,64 грн., про свідчить товаро-транспортна накладна № Ц-000235.
За отриманий товар Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» було сплачено грошові кошти за платіжними дорученнями № 321 від 30.08.2021 року та № 336 від 07.09.2021 року .
На виконання умов договору№ 27-08-21/05 від 27.08.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» було відвантажено олію соняшникову, рафіновану, дезодоровану, виморожену у кількості 20,0 т. Товариству з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» про що свідчить оформлена видаткова накладна № 104 від 01.09.2021 року на загальну суму з ПДВ 986 400,00грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» було сплачено за товар кошти в розмірі 986 400,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 5958 від 06.09.2021 року.
Перевезення товару відбулось ФОП ОСОБА_1 відповідно до товаро-транспортної накладної № 310821 від 01.09.2021 року.
За першою подією було складено податкову накладну № 1 від 01.09.2021 року на загальну суму 986 400,00 грн., в тому числі ПДВ 164 400,00грн. на направлено її на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до квитанції податкового органу від 30.09.2021 року, документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 01.09.2021 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D"=3.0128%, "Р"=0.
18.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Паволія» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс»(покупець) підписаний договір поставки № 18/10.Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 умов договору - в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця товар, вказаний в специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату. Найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, шо підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються специфікацією, що є додатком до цього договору,
Відповідно з видатковою накладною № 11 від 20.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Паволія» за договором поставки 18/10 від 18.10.2021 року відвантажило олію соняшникову нерафіновану у кількості 21.150 т. на загальну суму 849 172,42 грн., в т.ч. ПДВ 141528,74 грн.
За поставлений товар Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» постачальнику було сплачено грошові кошти платіжними дорученнями № 357 від 19.10.2021 року та № 362 від 22.10.2021 року.
20.10.2023 року між ФОП ОСОБА_2 ( перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (замовник) підписаний договір перевезення вантажів № 20/10/2021. Відповідно умов цього договору, в порядку та на умовах даного договору перевізник зобов`язується, за замовленням замовника, здійснювати перевезення (доставляти) довірені йому замовником вантажі, а замовник зобов`язується оплачувати перевезення вантажів (п.1.1 договору).
Відповідно до товаро-транспортної накладної № 11/10 від 20.10.2021 року транспортування олії соняшникової нерафінованої у кількості 21.15 т. на загальну суму 849172,42 грн. відбулось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_2 автомобілем ДАФ НОМЕР_1 з причепом/ напівпричепом НОМЕР_2 .
Послуги з очищення та переробки олії соняшникової нерафінованої було виконано ТОВ Фірма «Оліс ЛТД», згідно договору №30/04 від 30.04.2021. Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОЛ00-000041 від 20.10.2021. Отримання продукції з переробки, а саме «олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки П», підтверджується накладною на передачу готової продукції № ОЛ00-000056 від 20.10.2021. у кількості 20 304 кг. Оплата послуг з переробки олії соняшникової нерафінованої підтверджується платіжним дорученням №361 від 22.10.2021 на суму 34 897,50 грн.
Відповідно до видаткової накладної № 127 від 21.10.2021 року позивачем поставлена олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки «П» у кількості 20,304т. Товариству з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» на суму 820 484,64 грн., ПДВ 154096,93 грн., на загальну суму з ПДВ 984 581,57 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 7443 від 03.11.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» кошти в розмірі 984 581,57 грн.
Відповідно до товаро-транспортної накладної № 211021-06 від 21.10.2021 року 20,304 т олії соняшникової рафінованої дезодорованої марки П транспортовано ФОП ОСОБА_2 автомобілем ДАФ НОМЕР_1 з причепом/ напівпричепом НОМЕР_2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» на загальну суму з ПДВ 984 581,57 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Форекс Плюс» оформило податкову накладну 21.10.2021 року за № 6 на олію соняшникову, рафіновану дезодоровану, виморожену, марки П у кількості 20,304 т. на загальну суму 984 581,57 грн., в т.ч. ПДВ 164 096,928 грн. та подало її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно квитанції від 19.11.2021 року податкову накладну № 6 від 21.10.2021 року прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.10.2021 №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник: "D"=4.7328%, "Р"=7482.4
14.12.2022 року позивачем були надані письмові пояснення щодо діяльності товариства в частині оформленої податкової накладної № 1 від 01.09.2021 року . Пояснення подані з копіями підтверджуючих документів.
16.12.2022 року податковим органо було прийнято рішення № 7879571/42449428, відповідно до якого відмовлено у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1 від 01.09.2021 року у зв`язку з наданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатково зазначено про наявність ризикових операцій з ПП «Цареводарівка».
21.12.2021 року позивачем до податкового органу були подані письмові пояснення з копіями підтверджуючих документів щодо податкової накладної №6 від 21.10.2021 року.
Відповідно до квитанції № 2 від 21.12.2022 року документ не прийнято, повідомлення від 21.12.2022 № 2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено не прийнято до розгляду, оскільки згідно з даними Реєстру платників ПДВ, платник податку не є платником ПДВ станом на 21.12.2022 року.
Рішення щодо реєстрації, або відмови у реєстрації податкової накладної № 6 від 21.10.2021 року податковим органом не приймалось.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної та діями ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо зупинення та не реєстрації податкової накладної № 6 від 21.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно пунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинена реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Надаючи оцінку рішенню податкового органу щодо відмови в реєстрації податкової накладної №1 від 01.09.2021 року, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом: відповідно до змісту квитанції за результатами обробки документ прийнято, реєстрацію зупинено. Реєстрацію податкової накладної № 1 від 01.09.2021 зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник D = 3.0128 % Р =0.

Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, слугувало те, що вона відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

На момент формування квитанції 30.09.2021 року, якою зупинено реєстрацію податкової накладної №1 від 01.09.2021 року, Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені додатком 1 до Порядку № 1165.

Так, у додатку № 1 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема пунктом 8, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, критерій п. 8 додатку 1 до Порядку № 1165 свідчить про те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідачем на підтвердження доводів щодо наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, надано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №24709 від 18.08.2021 року, яким ТОВ «Фонікс Плюс» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та доповідну записку від 18.08.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків.

Отже, відповідачем конкретизовано, яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органах, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній.

За наведеного, суд погоджується з доводами відповідача ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 01.09.2021 року, яка не відповідає жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2) та відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, що свідчить про правомірність зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 01.09.2021 року.

Однак, слід наголосити на тому, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій (ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості платника податку не наведений.

Натомість в якості додаткового показника зазначений такий показник, як D = 3.0128 % Р =0.

Однак, такий показник не є прийнятним, оскільки розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряється подана на реєстрацію податкова накладна саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації. Тобто ці величини ні за яких умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.

Із наведеного слідує, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

При цьому наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 1 цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2-4 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 10 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

В даному випадку, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.09.2021 року, реєстрацію якої за наслідком проведеного моніторингу, зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивачем надано пояснення та копії документів, складених під час здійснення відповідної господарської операції, що підтверджено матеріалами справи.

Під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації зазначеної податкової накладної.

Водночас суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивач склав спірну податкову накладну, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Суд зауважує, що правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів і методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності. Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень.

Суб`єкт владних повноважень позбавлений можливості, обґрунтовуючи правомірність свого рішення, посилатись на підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення.

Отже, оскаржуване рішення відповідача оцінюється судом, виходячи з доведеності тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені у спірних рішеннях та вимог, які висувалися позивачу для реєстрації податкових накладних, що забезпечує дотримання принципу правової визначеності при вирішенні спірних взаємовідносин.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 червня 2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 вересня 1998 у справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, повинні бути достатньо чіткими та зрозумілими, щоб їх можна було виконати.

Суд зазначає, що приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як підтверджується матеріалами справи, після зупинення реєстрації податкової накладної позивачем на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній подано до податкового органу письмові пояснення та копії документів, що є в розпорядженні податкового органу.

Відтак, суд зазначає, що на момент розгляду пояснень позивачем надано необхідний обсяг документів на підтвердження проведеної господарської операції та даних податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

В свою чергу, податковий орган, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.09.2021 року у зв`язку з наданням платником податку копій документів складених з порушенням законодавства, з зазначенням додаткової інформації - наявність ризикових операцій (Приватне підприємство «Цареводарівка») не зазначив, які саме документи було складено з порушенням законодавства, що призвело до відмови в реєстрації податкової накладної.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, варто звернути увагу на наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абз. 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 01.09.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її направлення на реєстрацію.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів, а тому вважає, що покладання на Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо зупинення та не реєстрації податкової накладної № 6 від 21.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання ДПС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 21.10.2021, складену ТОВ «Фонікс Плюс», суд зазначає, наступне.

Як вже зазначалось судом, відповідно до вимог пунктів 3 та 5 Порядку №1165 податкові накладні, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Відповідно пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Отже, фактично, зупинення реєстрації податкової накладної є одним із етапів службової діяльності контролюючого органу.

Як вже було встановлено судом: відповідно до змісту квитанції від 19.11.2021 року за результатами обробки документ прийнято, реєстрацію зупинено. Реєстрацію податкової накладної № 6 від 21.10.2021 року зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник D = 4,7328 % Р =7482,4.

Оцінюючи наведені в квитанції від 19.11.2021 року про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, слугувало те, що вона відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідачем на підтвердження доводів щодо наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, надано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №24709 від 18.08.2021 року, яким ТОВ «Фонікс Плюс» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та доповідну записку від 18.08.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків.

Отже, відповідачем конкретизовано, яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органах, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній.

За наведеного, суд погоджується з доводами відповідача ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 21.10.2021 року, яка не відповідає жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2) та відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, що свідчить про правомірність зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 21.10.2021 року.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно пунктів 6, 7 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН №520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).

Пунктом 9 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

При цьому, суд зауважує, що пунктами 9, 11, 12 Порядку № 520 передбачено, що за результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз вищезазначених положень нормативно - правових актів свідчить, що саме рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, зупинення реєстрації податкової накладної є дискреційними повноваженнями податкового органу і не є рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, яке може потягти за собою порушення прав позивача та його контрагентів.

А, отже, суд вказує, що дії контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 21.10.2021 року не породжують правових наслідків для платника податків та не порушують його права.

Таким чином, суд доходить висновку, що лише рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН призведе до певних негативних правових наслідків для платника податків, та, вважаючи рішення контролюючого органу неправомірним, особа може звернутись до суду за захистом прав, (свобод) та інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, і в межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу.

Отже, позивач, звернувшись до суду із позовом про оскарження дій ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо зупинення та не реєстрації податкової накладної № 6 від 21.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 року в справі № 540/2077/18.

При цьому, суд зазначає, що враховуючи, той факт, що контролюючим органом не приймалось рішення про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» у реєстрації податкової накладної №6 від 21.10.2021 року, тому суд не вбачає підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкову накладну №6 від 21.10.2021 року, складену ТОВ «Фонікс Плюс».

Окрім того, суд звертає увагу, що в даному випадку, після зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 21.10.2021 року, 21.12.2022 року позивачем було надано до податкового органу письмові пояснення та додані до них копії первинних документів.

В направленій позивачеві квитанції №2 від 21.12.2022 року зазначено, що повідомлення від 21.12.2022 року №2 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено не прийнято до розгляду, оскільки згідно з даними Реєстру платників ПДВ платник податку є не платником ПДВ станом на 21.12.2022 року.

Питання правомірності неприйняття до розгляду письмових пояснень та копій документів, поданих позивачем 21.12.2022 року для реалізації права на реєстрацію податкової накладної №6 від 21.10.2021 року, у зв`язку з втратою позивачем статуту платника ПДВ, позивачем не порушується та відповідних позовних вимог до суду не заявляється.

В свою чергу, суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, за виключенням можливості суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, вони не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права. Як вже зазначено, позивач не заявляє позовну вимогу про визнання протипрвними дій щодо неприйняття до розгляду письмових пояснень з копіями документів, від вирішення якої залежить, чи підлягає захисту право, на порушення якого позивач посилається. Питання ефективності захисту порушеного права суд міг вирішити після розгляду такої вимоги.

Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 07.02.2020 по справі №826/11086/18.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Враховуючи викладене, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №826/14072/17, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі/West Alliance Limited проти України (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «Фонікс Плюс» у справі №160/1821/23 здійснював адвокат Володченков Євгеній Юрійович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДП №3489 від 24.11.2017 року.

На підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги №03/01 від 03.01.2023 року, укладений між адвокатом Володченковим Є.Ю. і ТОВ «Фонікс Плюс», предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Додатковою угодою №2 від 03.01.2023 року до договору №03/01 від 03.01.2023 року сторонами погоджено, що адвокат надає клієнту правову допомогу в оскарженні зупинення реєстрації податкової накладної від 01.09.2021 року №1 та №6 від 21.10.2021 року, зобов`язанні ДПС України дій щодо їх реєстрації. Обсяг послуг, яка надаються адвокатом: підготовка необхідних документів, досудове врегулювання спору, подача таких документів до суду (за підсудністю) та участь у судовому процесі. Сторони визначили, що кінцевим результатом надання послуг за договором є отримання судового рішення суду, щодо вищенаведеної мети. Сторони погодили, що відповідно до пункту 4.2 договору, гонорар адвоката складає 25000 грн. та сплачується адвокату в два етапи: 50 відсотків, що складає 15000 грн., сплачуються протягом 3 робочих днів з дня відкриття провадження по справі, 50%, що складає 10000 грн., сплачується протягом 3 робочих днів з дня винесення рішення по справі.

При цьому, позивачем до суду не було надано опису робіт виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги, не було надано акту приймання робіт за договором, який би підтверджував виконання адвокатом робіт та не надано доказів сплати адвокату позивачем гонорару за договором.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати не підтверджені документально, а отже не підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» ( 49000, м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. 36, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області( 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 7879571/42449428 від 16.12.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.09.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.09.2021 року, складену ТОВ «Фонікс Плюс».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська