Справа № 380/17006/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині відмови у зарахуванні заробітної плати в період 2005-2010 роки та 2014-2018 роки при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка призначена з 09 червня 2021 року, оформленої листом- відповіддю № 15573-15410/Г-52/8-1300/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням: заробітної плати за період праці у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, викладеної у довідці № 1 від 20 січня 2020 року про заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії, виданої Акціонерним товариством «Полюс Красноярск»; заробітної плати за період праці у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, викладеної у довідці № 000000812 від 26 серпня 2017 року про заробіток, який враховується при нарахуванні пенсії, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй»; заробітної плати за період праці у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по листопад 2018 року, викладеної у довідці № 44 від 17 жовтня 2019 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, з 09 червня 2021 року було призначено пенсію позивача за віком за Списком №2, відповідно до Закону №1058. Розмір пенсії становить 3118 грн. 90 коп.

Водночас, вказує, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідач при призначенні позивачу пенсії не взяв до уваги подані ним довідки про заробітну плату, яку він отримував, працюючи на території російської федерації за період з 2005 року по 2010 рік та за період 2014 року по 2018 рік з тих підстав, що у таких вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. Органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану. Відтак, відповідні заходи щодо підтвердження достовірності даних, відображених у таких довідках будуть вживатися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області після завершення воєнного стану.

Відмову відповідача у зарахуванні заробітної плати в період 2005-2010 та 2014-2018 років при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 вважає протиправною, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 05.12.2022 суддя Сасевич О.М. відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 23.01.2023 суддя Братичак У.В. прийняла адміністративну справу №380/17006/22 до провадження. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача 24.02.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що пенсію позивачу обчислено при загальному страховому стажі 28 років 05 місяців 06 днів (стаж зараховано по 31.05.2021), в тому числі 18 років 01 місяць 12 днів - робота з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2. Коефіцієнт страхового стажу - 0,28417 ((341/100* 12)* 1). Середньомісячний заробіток, обчислений із заробітної плати з 01.02.1986 по 31.01.1991 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2021, становить 10975,49 грн. Індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,20361. Розмір пенсії позивача з 09.06.2021 складає 3118,90 грн. (10975,49 грн. х 0,28417).

Водночас, вказує, що до заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 долучив довідки про заробітну плату: від 20.01.2020 № 1, видану АО «Полюс-Красноярск», за період з 01.04.2005 по 31.08.2009; від 12.01.2019 № 538/Д-ПС/18-ПП21, видану ООО «Полюс Строй», за період з 01.08.2009 по 31.12.2010; від 17.10.2019 № 44, видану ООО «Газімур», за період з 01.07.2014 по 31.10.2018. У наданих довідках про заробітну плату за період 2005 - 2010 та за період 2014 2018 вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Зазначає, що зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилась трудова діяльність. Проте, оскільки заявником не надано первинні документи, зарахувати вищезазначені довідки про заробітну плату неможливо.

Одночасно повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» (зі змінами), в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку з військовою агресією російської федерації з 24.02.2022, запити на проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату від 20.01.2020 №1, від 12.01.2019 № 538/Д-ПС/18-ПП21 та від 17.10.2019 № 44 на адресу Пенсійного фонду російської федерації не направлялися. З урахуванням зазначеного, органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, тобто держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території якої проводилась трудова діяльність позивача, зарахувати вищезазначені довідки про заробітну плату неможливо. Відтак, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №380/20714/21 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення №88 від 15 червня 2021 року з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2:

- періоди роботи: період роботи на посаді зварювальника на Новояворівській дільниці Білоцерківського електроремзаводу з 05 лютого 1986 року по 01 жовтня 1986 року;

- період роботи на посаді електрогазозварювальника у Новояворівській ремонтній дільниці ВО «Кривбаселектроремонт» з 02 жовтня 1986 року по 31 січня 1989 року;

- період роботи на посаді електрозварювальника у Львівській будівельній госпрозрахунковій дільниці тресту «Промхімсантехмонтаж» з 08 лютого 1989 року по 01 вересня 1992 року;

- період роботи на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Золотовидобувна компанія «Полюс» з 01 квітня 2005 року по 15 серпня 2009 року»;

- період роботи на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Полюс Строй» з 16 серпня 2009 року по 05 жовтня 2010 року;

- періоди роботи на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Газимур» з 10 липня 2014 року по 02 листопада 2015 року, з 30 березня 2016 року по 24 листопада 2016 року, з 05 квітня 2017 року по 27 липня 2017 року та з 07 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні інших вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 11.08.2022.

На виконання вищевказаного судового рішення відповідачем призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 09.06.2021.

29.09.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про перерахунок пенсії та проханням повідомити, чому розмір його пенсії складає низьку суму.

Листом від 27.10.2022 відповідач повідомив позивача, що питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території Російської Федерації, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави на території якої вони проживають.

Вказав, що у наданих позивачем довідках про заробітну плату за 2005 - 2010 та за 2014-2018 роки вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Одночасно повідомлено, що органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Вважаючи таку відмову протиправною, а довідки такими, що підтверджують отримання позивачем відповідної заробітної плати за 2005 - 2010 та за 2014-2018 роки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до статті 62 Закону №1058-ІV документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку до заяви про призначення пенсії за віком надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід). Підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати в такому випадку є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Водночас, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Так, обґрунтовуючи правомірність неврахування довідок про заробітну плату позивача,

яку він отримував, працюючи на території російської федерації за період з 2005 року по 2010 рік та за період 2014 року по 2018 рік відповідач вказує, що у таких вказані суми нарахованої заробітної плати та зазначено, що проведено відрахування в Пенсійний фонд, проте відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Окрім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу на не підтвердження первинними документами сум заробітної плати, вказаних у спірних довідках, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону №1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-IV (далі - Закон №2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з статтею 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відтак, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а.

Також слід звернути увагу на те, що згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» 29 червня 2004 року №1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

За приписами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 та була чинною на момент вирішення питання про призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення було встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022, Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Однак на момент вирішення відповідачем питання про призначення позивачу пенсії зазначена угода була чинною, а її норми підлягали застосуванню відповідачем.

Також, згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а, від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем до пенсійного органу надавалися довідки про заробітну плату за період праці з квітня 2005 року по серпень 2009 року №1 від 20.01.2020, видана Акціонерним товариством «Полюс Красноярск», за період праці з серпня 2009 року по листопад 2010 року №000000812 від 26.08.2021, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй», за період праці з липня 2014 року по жовтень 2018 року №44 від 17.10.2019, видана Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР».

Досліджуючи вказані довідки судом з`ясовано, що позивач за час роботи у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск», Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, з серпня 2009 року по листопад 2010 року, з липня 2014 року по жовтень 2018 року отримував заробітну плату, обчислену в російських рублях.

Зміст вказаних довідок свідчить, що такі видані на основі первинних документів (особові рахунки за 2005-2018 роки).

Зазначені довідки містять примітку про те, що по всіх сумах виплат здійснені відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду рф, окрім цього окремо зазначені суми таких відрахувань, вказано, що виплати одноразового характеру, північної надбавки, районного коефіцієнту не включені.

Окрім цього, такі довідки підписані керівником підприємства та головним бухгалтером, та на них проставлено печатку підприємства. Також ці довідки містить адресу місцезнаходження підприємства, реєстраційний номер платника в ПФ рф, ідентифікаційний номер платника податків.

Відтак, виходячи з аналізу відомостей зазначених у довідках про заробітну плату від №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд приходить до висновку, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, так як видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, містять інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємства, яким видано таку довідку, а також не містять виплат одноразового характеру, північної надбавки, районного коефіцієнту.

Крім того, суд враховує, що в пенсійного органу були наявні акти документальної перевірки №24 від 01.07.2021 та №113 від 11.05.2021, складені пенсійними органами рф, згідно з якими компетентним органом іноземної держави підтверджено достовірність довідок про заробітну плату позивача №1 від 20.01.2020 та №44 від 17.10.2019.

Також необхідно звернути увагу, що факт роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Золотовидобувна компанія «Полюс» з 01 квітня 2005 року по 15 серпня 2009 року», на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Полюс Строй» з 16 серпня 2009 року по 05 жовтня 2010 року та на посаді електрогазозварювальника у ТзОВ «Газимур» з 10 липня 2014 року по 02 листопада 2015 року, з 30 березня 2016 року по 24 листопада 2016 року, з 05 квітня 2017 року по 27 липня 2017 року та з 07 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року підтверджено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №380/20714/21, яке набрало законної сили та яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати відповідні періоди роботи позивача до його стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

При цьому, як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Таким чином, судом не встановлено жодних підстав, які б викликали сумнів у достовірності даних, зазначених у довідках про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, виданих Акціонерним товариством «Полюс Красноярск», Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй»; Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» відповідно.

Водночас, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Відтак, доводи відповідача щодо відсутності підстав для врахування заробітної плати позивача за періоди його роботи у 2005-2010 та 2014-2018 роках на вищезазначених підприємствах, у зв`язку з непідтвердженням довідок про заробітну плату первинними документами, а також відсутністю підтвердження сплати страхових внесків, є безпідставними.

Окрім цього, суд звертає особливу увагу на те, що на теперішній момент отримання будь-якої додаткової інформації чи документів щодо підтвердження довідок про заробітну плату первинними документами чи плати страхових внесків за спірні періоди роботи, є неможливим, оскільки, з 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Поряд з цим, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З огляду на проаналізовані норми законодавства, оцінюючи в сукупності встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні розміру пенсії позивача заробітну плати (дохід), яку він отримував за період праці у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019.

З приводу заявлених позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині відмови у зарахуванні заробітної плати в період 2005-2010 роки та 2014-2018 роки при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка призначена з 09 червня 2021 року, оформленої листом-відповіддю № 15573-15410/Г-52/8-1300/22, суд зазначає таке.

Так, суд зауважує, що відповідачем не приймалося рішення як окремого індивідуально-правового акту щодо неврахування заробітної плати позивача за 2005-2010 та 2014-2018 роки, однак, як встановлено вище, відповідачем при розрахунку заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 безпідставно не враховано таку заробітну плату, тобто допущено бездіяльність.

Таким чином, необхідно визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивача заробітної плати (доходу) за періоди його роботи в Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року.

Отже, перша заявлена позивачем вимога підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 09.06.2021 (з дати її призначення), врахувавши заробітну плату (дохід) за спірний період роботи, вказану у довідках №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, суд зазначає наступне.

Так, суд зауважує, що при призначенні пенсії позивачу з 09.06.2021, у відповідача були наявні усі відомості щодо страхового та пільгового стажу позивача за Списком №2, а також відповідні довідки про заробітну плату (дохід) за спірний період роботи та акти звірок разом зі заявою від 29.09.2022 позивач нових (додаткових) документів не подавав, а тому заробітна плата (дохід) за періоди роботи ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019 мала бути врахована при призначені пенсії позивачу.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на вказане, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 09.06.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди його роботи у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року, згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, виданих вказаними підприємствами та з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивача заробітної плати (доходу) за періоди його роботи в Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) здійснити з 09.06.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за періоди його роботи у Акціонерному товаристві «Полюс Красноярск» з квітня 2005 року по серпень 2009 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Полюс Строй» з серпня 2009 року по листопад 2010 року, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ГАЗИМУР» з липня 2014 року по жовтень 2018 року, згідно довідок про заробітну плату №1 від 20.01.2020, №000000812 від 26.08.2021 та №44 від 17.10.2019, виданих вказаними підприємствами та з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) сплачений судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна