Справа № 520/1083/23
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 квітня 2023 року № 520/1083/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватної фірми "ГАСПІК" (вул. Якіра, буд. 125, корп. 11,м. Харків,61161, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватна фірма "ГАСПІК", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335682 від 10.01.2023 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №335682 від 10.01.2023 року є протиправною з огляду на помилковість висновків посадової особи відповідача. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що у відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій вказаного транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Відділу наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; товарно-транспортну накладну №040-00662 від 25.11.2022. При цьому, будь-які договори оренди на зазначений транспортний засіб чи тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу водієм ОСОБА_1 не надавались. Відповідно до наданих водієм документів, було встановлено, що вказаний транспортний засіб належить та використовується Позивачем. Під час перевірки було встановлено, що у водія ОСОБА_1 на момент проведення перевірки було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме на причіп SCHLUMBOHM реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. Відсутність на момент перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на причіп SCHLUMBOHM реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен знаходитись у водія транспортного засобу, зафіксовано в акті №344963 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2022. Водія зі змістом акту №344963 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2022 ознайомлено, проти виявленого порушення не заперечував, в пояснення водія про причини порушення водій ОСОБА_1 зазначив «Ознайомлений» та підписав акт.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись приписами Закону України Про автомобільний транспорт, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567), на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Укртрансбезпеки у період з 28.11.2022 року по 03.12.2022 року, направлення на рейдову перевірку № 004356 від 25.11.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області, проводилась рейдова перевірка на території радіусом 200 км з центром на вул. Соборна 75 у м. Хмельницький, А/Д Н-25, 230 км, 273 км, А/Д Н-03, 169-170 км, 192 км, 196 км, 270 км, 288 км, А/Д М-30, 214 км, 252 км, 278-280 км, 320 км.

Зі змісту наданих до суду доказів встановлено, що відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422), був зупинений транспортний засіб марки MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричепа SCHLUMBOHM, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; товарно-транспортну накладну №040-00662 від 25.11.2022.

Відповідно до наданих документів перевіряючими було встановлено, що водій здійснював внутрішні вантажні перевезення згідно товарно-транспортної накладної №040-00662 від 25.11.2022 року.

В порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме свідоцтва про реєстрацію півпричепа, що зафіксовано в акті №344963 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2022 року.

Водій з актом №344963 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.11.2022 року був ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував, пояснень про причини порушень або заперечень стосовно останніх не висловив, у зв`язку з чим підписав останній.

Під час розгляду справи встановлено, що повідомленням №49535/40/24-22 від 27.12.2022 року, направленим на адресу перевізника рекомендованим листом №911, позивача було викликано для розгляду справи на 10 січня 2023 року з 09:00 до 12:00 години.

Повідомлення було отримано позивачем особисто 30.12.2022 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №911, що свідчить про наявність у позивача можливості прибути у день розгляду справи до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області для розгляду справи.

За результатами розгляду справи посадовою особою відповідача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335682 від 10.01.2023 року за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт та відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн.

Копію постанови №335682 від 10.01.2023 року отримана представником позивача механіком Савіних Юрієм Олександровичем.

Позивачем у позовній заяві вказано, що 01 листопада 2022 року між Приватною фірмою «Гаспік», зареєстрованій 20 травня 2002 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0016178, , в особі директора Косма Ігоря Володимировича, діючого на підставі Статуту, в подальшому - «Орендодавець» з одного боку, та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , діючий на підставі Виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, № запису 0062742 від 09.10.2007 року, в подальшому - «Орендар», з іншого боку, уклали договір оренди автотранспортних засобів №0111/22/1-Т3. (копія додається, оригінал у позивача). Предметом зазначеного договору є передача Орендодавцем Орендарю за плату в тимчасове користування автотранспорт, а саме: автомобільний вантажний спеціалізований тягач марки MAN TGZ ідентифікаційний номер НОМЕР_5 (VIN) НОМЕР_6 , рік випуску 2013, тип транспортного засобу - спеціалізований вантажний сідловий тягач, колір білий, державний номер НОМЕР_7 , і є власністю Орендодавця, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , виданого ТСЦ 6350 02.12.2021 року; причіп спеціалізований марки SCHLUMBOHM, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 (VIN) НОМЕР_9 , рік випуску 2003, тип транспортного засобу - спеціалізований причіп ПР-фургон, колір сірий, державний номер НОМЕР_10 , і є власністю Орендодавця, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , виданого ТСЦ 6350 02.12.2021 року. За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом Ne 344963 від 28.01.2022, де вказано що під час перевірки виявлено порушення, цитую: «водій здійснював внутрішні вантажні перевезення згідно THe040-00062 від 25.11.2022 року, під час перевірки виявлено відсутність свідоцтва про реєстрації на транспортний засіб - півпричіп SCHLUMBOHM н.3. НОМЕР_3 , чим порушено вимоги ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». (копія додається, оригінал у позивача). Водієм даного транспортного засобу був ОСОБА_1 , з яким позивач немає жодних ані трудових, ані цивільно-правових відносин. Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред?являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних законодавством; підставах, інші документи, передбачені для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф y розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто суб?єктом юридичної відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільний перевізник.

Таким чином, позивач, вважаючи зазначене порушенням своїх прав, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті, були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 196-р від 03.03.2020 Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті погоджено пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком, зокрема створено Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 22 Порядку № 1567, передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.

Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 49 Закону №2344-III визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

До позовної заяви позивачем надано, зокрема, копії свідоцтва про реєстрацію півпричепа, однак приписи статті 48 Закону №2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Надання позивачем до суду таких документів не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія вони були відсутні, що має наслідком відповідальність згідно ст. 60 Закону №2344-III.

Аналогічна правова позиція вказана в п. 26 постанови Верховного Суду від 17 липня 2018 року по справі №802/1836/17-а.

Отже, Актом № 344963 від 28.11.2022 року встановлено факт порушення позивачем вимог законодавства, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-III.

Статтею 60 Закону №2344-III передбачений вичерпний перелік порушень законодавства про автомобільний транспорт, за які застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Так, згідно з абз. 3 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем Закону №2344-III, які виявлені та стверджені Актом № 344963 від 28.11.2022 року, і як наслідок, суд вважає правомірною постанову №335682 від 10.01.2023 року.

Інші твердження позивача в позовній заяві не спростовують наведений вище висновок суду, а свідчать про бажання позивача уникнути від відповідальності у вигляді сплати штрафу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватної фірми "ГАСПІК".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватної фірми "ГАСПІК" (вул. Якіра, буд. 125, корп. 11,м. Харків,61161, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 21.04.2023 року.

Суддя Бідонько А.В.