Справа № 600/3685/22-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3685/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у розрахунку і виплаті пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 без урахування довідки № 28 від 26.02.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_2 розрахунок і виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника виходячи із розміру 50 % суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 , вказаному у довідці № 28 від 26.02.2020 р., починаючи з 04 лютого 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність дій відповідача під час розрахунку ОСОБА_2 пенсії у зв`язку із втратою годувальника без урахування довідки за визначеною суддівською винагородою для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 та без застосування Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Позивач вказує, що на момент смерті ОСОБА_3 набув право на вихід у відставку та отримання довічного грошового утримання в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На думку позивача розрахунок розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника на загальних підставах, визначених Законом №1058, без урахування положень Закону №1402, є дискримінаційною ознакою по відношенню до позивача, оскільки в даній ситуації базова величина для нарахування пенсії залежить в тому числі від того, чи вийшов померлий батько позивача у відставку чи ні. Позивач стверджує, що пенсія за віком та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу, а саме це матеріальне забезпечення судді у відставці, яке відповідно останній заробив працюючи на посаді судді. Таким чином, позивач вважає, що починаючи з 04 лютого 2020 року розрахунок і виплата його пенсії у зв`язку із втратою годувальника повинна відбуватись виходячи із розміру 50 % суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 , вказаному у довідці № 28 від 26.02.2020 р. У зв`язку із вказаним позивач просив позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та у відзиві вказав, що довічне грошове утримання судді у відставці є особливою формою соціального забезпечення суддів, а не пенсією як помилково вважає позивач. Також відповідач вказав, що питання пенсійного забезпечення членів суддів, в тому числі, у випадку втрати годувальника, не врегульовано Законом №1402-VIII від 04.06.2016 року. З вказаних підстав, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 04.02.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_3 , відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV. (а.с. 10-26).

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_3 , в якій містять записи про роботу на посаді судді з 27.05.2004 року. Загальний страховий стаж годувальника складає 43 роки 9 днів із яких 32 роки 10 місяців 6 днів страховий стаж, 10 років 2 місяці 3 дні додатковий страховий стаж (а.с. 27-40).

Також матеріали справи містять військовий квиток ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 , дипломи здобутої вищої освіти. (а.с. 41-42, 45-47).

Матеріали справи містять довідку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.02.2020 р. №05 про розрахунок стажу судді ОСОБА_3 . (а.с. 43-44).

Крім того, матеріали справи містять довідку Державної судової адміністрації України №28 від 26.02.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. (а.с. 48).

До матеріалів справи додано копії розпоряджень про призначення та перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_2 (пенсію одержує законний представник ОСОБА_1 ). (а.с. 51-81).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV), відповідно до статті 1 якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Слід зауважити, що статтею 5 Закону №1058-IV визначено сферу його дії, зокрема, зазначено, що ним врегульовані відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, окрім іншого, види пенсійних виплат.

Водночас, вичерпний перелік видів пенсійних виплат, які можуть бути призначені відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі визначає стаття 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається члену сім`ї померлого годувальника, для якого допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч. 2 ст. 142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Конституційний Суд України в пункті 7 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Згідно з пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Таким чином, судді, який вийшов у відставку, за його вибором може виплачуватися або пенсія, в разі досягнення відповідного віку, або щомісячне довічне грошове утримання судді. При цьому, як пенсія, так і щомісячне довічне грошове утримання судді за своїм змістом є регулярними щомісячними грошовими виплатами, які призначаються у встановленому державою порядку як захід забезпечення належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків судді.

Суд зауважує, що в даному випадку право позивача на отримання пенсії по втраті годувальника стало залежним від місця роботи та посади годувальника і наявності у нього страхового стажу, що призвело до ситуації, в якій позивач позбавлений права на належну пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що годувальник отримував відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» грошову винагороду.

Проте, оскільки пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, а тому відмова у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника з сум суддівської винагороди для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, яке отримував померлий батько позивача на момент смерті, не може бути визнана судом правомірною.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність дій, вчинених під час призначення пенсії ОСОБА_2 у зв`язку із втратою годувальника, а тому суд задовольняє позовні вимоги.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не поніс відповідних витрат з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у розрахунку і виплаті пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 без урахування довідки № 28 від 26.02.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_2 розрахунок і виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника виходячи із розміру 50 % суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_3 , вказаному у довідці № 28 від 26.02.2020 р., починаючи з 04 лютого 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна