Справа № 462/48/23
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/48/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою інспектора поліції від 27 грудня 2023 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові не вчиняв. Так, йому інкриміновано те, що він проїхав перехрестя вулиць на забороняючий жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3г ПДР. Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову серії ЕАР №6337238 від 27 грудня 2022 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2023 року відкрито провадження по справі.

Представником відповідача було подано до суду відзив, з якого вбачається, що на переконання працівників поліції позивачем дійсно було порушено ПДР, однак докази вказаного факту відсутні, оскільки відеозаписи з портативних відео-реєстраторів зберігаються лише 30 діб. Відтак, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Врахувавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою старшого лейтенанта поліції УПП у Львівській області Десятник Л.С., від 27 грудня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає наступну зміну сигналів /а.с.5/.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб`єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи.

Крім того, позивач категорично заперечує вчинення ним даного правопорушення, натомість представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в оспорюваній постанові правопорушення. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження надання позивачу адвокатом правничої допомоги до справи долучено, зокрема, копії: договору про надання правової допомоги № 28/12-22, графіку виконання робіт, акту приймання-передачі, розрахункової квитанції.

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

З урахуванням наведеного, а також з огляду на результати розгляду адміністративного позову, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі, вказаному в позові, а саме у сумі 1500,00 грн, оскільки такий розмір є доведеним та відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 27 грудня 2022 року серії ЕАР №6337238.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 1500 /одну тисячу п`ятсот/ гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш