Справа № 320/5614/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа №320/5614/21

адміністративне провадження № К/990/14384/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі №320/5614/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення у період з червня 2015 до 19 жовтня 2018 року, включно протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію його грошового забезпечення у період з червня 2015 року до 19 жовтня 2018 року включно;

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення повного (остаточного) розрахунку з ОСОБА_1 при його переведенні, 19 жовтня 2018 року протиправною;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати індексації його грошового забезпечення у період з червня 2015 року до 19 жовтня 2018 року включно, починаючи з 20 жовтня 2018 року по день ухвалення судового рішення у даній справі, який на день пред`явлення позовної заяви становить 358 135,84 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 31 травня 2016 до 09 жовтня 2018 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію його грошового забезпечення за період з 31 травня 2016 року до 09 жовтня 2018 року включно.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення повного (остаточного) розрахунку з позивачем при його звільненні з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, 09 жовтня 2018 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення за період з 31 травня 2016 року до 09 жовтня 2018 року включно), з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком за період з 10 жовтня 2018 року до 06 травня 2021 року та з подальшим утриманням з належного до виплати середнього заробітку встановлених законодавством податків та обов`язкових платежів. У задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Спір у зазначеній справі виник щодо проведення повного розрахунку з позивачем під час його перебування на публічній службі.

Як вбачається з рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року зазначену справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини "с" статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі №320/5614/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.В. Калашнікова Н.В. Шевцова