Справа № 300/3771/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3771/22 пров. № А/857/779/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Загвіздянської сільської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (головуючий суддя Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Загвіздянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 13.07.2022 №597, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Загвіздянської сільської ради в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»; зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,09752 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов`язати Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,096905 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Зобов`язано Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,09752 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану та клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,096905 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Загвіздянської сільської ради сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн кожному.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Загвіздянська сільська рада оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачі протягом 2021 року звертались до Загвіздянської сільської ради із заявами надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вказане питання було винесено на розгляд сесії сільської ради 21.10.2021, однак при голосуванні відповідний проект рішень не отримав необхідної кількості голосів для прийняття рішення.

Внаслідок чого позивачі звернулись з позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року по справі №300/7290/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано- Франківського району Івано-Франківської області стосовно розгляду клопотання ОСОБА_1 від 22.09.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,09752 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться на території Івано-Франківської області Івано - Франківського району в адміністративно-територіальних межах Загвіздянської сільської ради; визнано протиправною бездіяльність Загвіздянської сільської ради Івано- Франківського району Івано-Франківської області стосовно розгляду клопотання ОСОБА_2 від 23.09.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,096905 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться на території Івано-Франківської області Івано- Франківського району в адміністративно-територіальних межах Загвіздянської сільської ради.

зобов`язано Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,09752 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться на території Івано-Франківської області Івано-Франківського району в адміністративно-територіальних межах Загвіздянської сільської ради, з прийняттям обґрунтованого рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

зобов`язано Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.09.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,096905 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться на території Івано-Франківської області Івано-Франківського району в адміністративно-територіальних межах Загвіздянської сільської ради, з прийняттям обґрунтованого рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З метою виконання рішення суду в добровільному порядку було скликано сесію Загвіздянської сільської ради на розгляд якої серед іншого було винесено питання позивачів.

Рішенням Загвіздянської сільської ради від 13.07.2022 №597 «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (далі - оскаржуване рішення) У преамбулі вказаного рішення наведено мотивацію такої відмови.

Листом від 14.07.2022 дане рішення було доведене до відома позивача шляхом направлення засобами поштового зв`язку.

Листом від 21.07.2022 позивачі звернулись до Загвіздянської сільської ради з вимогою скасувати оскаржуване рішення, виконати рішення суду в частині стягнення судового збору, розглянути клопотання позивачів при настанні мирного часу.

У відповідь, листом від 19.08.2022, сільська рада повідомила позивачів, що наведені вище рішення судів в частині зобов`язання вчинити дії виконано, а частині повернення судового збору рекомендовано виконувати рішення у встановленому законом порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою визначений ч. 3 ст. 123 ЗК України.

Суд першої інстанції вказав, що норма підпункту 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, в якій вказано, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється не є підставою для прийняття рішення про відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

За загальним правилом, судове рішення може бути виконане боржником добровільно, в протилежному випадку воно виконується в примусовому порядку, який визначений Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, у випадку виконання рішення суду у примусовому порядку боржник зобов`язаний сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Тобто, якби позивачі звернули до виконання виконавчі листи в частині зобов`язання вчинити дії Загвіздянська сільська рада мала б сплатити виконавчий збір у розмірі 26000,00 грн. по кожному з двох виконавчих проваджень, а разом 52000,00 грн. Крім того, до цієї суми додались б витрати виконавця по обох виконавчих провадження.

При цьому, чинне законодавство, в тому числі прийняте у зв`язку із введенням воєнного стану чи на період воєнного стану, не передбачає якихось винятків чи особливостей виконання такого роду судових рішень, звільнення від сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, можливості органу місцевого самоврядування відкласти розгляд питання виконання судового після закінчення воєнного стану тощо.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 по справі №300/7290/21 набрало законної сили з моменту його перегляду апеляційним судом, тобто з 07.07.2022.

Відтак, з метою виконання зазначеного рішення суду та недопущення необґрунтованих бюджетних витрат у зв`язку із виконавчим провадженням дане питання було винесено на розгляд сесії сільської ради та прийнято оскаржуване рішення.

Суд першої інстанції помилково послався на положення ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, адже дана стаття регулює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а позивачі подавали заяви про передачу земельних ділянок у власність.

Натомість порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган місцевого самоврядування розглядає клопотання громадянина у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно підпункту 5 пункту 27 до розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжений до 23 серпня 2022 року. А зараз до 19 лютого 2023 року (Указ Президента України від 07.11.2022 №757/2022).

Отже, на даний час, в тому числі на час оскаржуваного прийняття рішення, встановлена законодавча заборона на прийняття радами рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у приватну власність.

Відтак, з огляду на законодавчу заборону на прийняття рішення про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, Загвіздянською сільською радою при виконанні рішення суду в частині повторного розгляду питання на сесії було прийнято оскаржуване рішення про відмову.

Чинне земельне законодавство чи законодавство, яке регулює правовідносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні підпункту 5 пункту 27 до розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, не вказує, що розгляд поданих клопотань переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків встановлених для розгляду даного питання, не звільняє від виконання рішення суду та не переносить строк виконання рішення суду тощо.

Тому, приймаючи оскаржуване рішення Загвіздянська сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» є помилковим.

Вимога про зобов`язання вчинити дії є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення. Відтак, законність оскаржуваного рішення виключає можливість задоволення позовних вимог в частині зобов`язання сільської ради вчинити дії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі у 2021 році звернулася до Загвіздянської сільської ради із заявами про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок.

21.10.2021 під час розгляду заяв при голосуванні відповідний проект рішення не набрав потрібної кількості голосів для прийняття рішення. Внаслідок цього позивачі звернулись до суду з позовною заявою.

За результатами розгляду справи рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі №300/7290/21 визнано протиправною бездіяльність відповідача стосовно розгляду клопотань позивачів від 22.09.2021 та 23.09.2021 та зобов`язано Загвіздянську сільську раду повторно розглянути заяви позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою з прийняттям обґрунтованого рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 вказане судове рішення залишене без змін.

Рішенням Загвіздянської сільської ради № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з мотивів законодавчої заборони на прийняття радами рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини 1-3, 5 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

При цьому задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, передача земельних ділянок передбачає виготовлення проекту землеустрою, його погодження компетентними органами, а відтак, прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви громадянина, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, або надати відмову у наданні такого дозволу.

Така відмова повинна бути мотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Сукупний аналіз вищезазначених положень дає можливість зробити висновок про те, що нормами Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, і нормами чинного законодавства суб`єкт владних повноважень не наділений правом відступити від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Тому, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визначений частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, є вичерпним.

При цьому, суд першої інстанції покликався на правову позицію викладену Верховним Судом у постановах від 02.02.2021 у справі №420/3294/19, від 12.05.2022 у справі № 2340/2788/18, від 18.05.2022 у справі № 826/8577/17 та від 18.05.2022 у справі №200/5001/21.

Оскільки в оскаржуваному рішенні не наведено жодної з підстав встановлених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, а підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено підпункт 5 пункту 27 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, а саме те, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, то суд першої інстанції вважав, що спірне рішення відповідача не містить законодавчо визначених підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

У відповідності до вимог п.п.5 п. 27 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України діє до сьогоднішнього дня.

Відтак, приймаючи оскаржуване рішення № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» Загвіздянська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області діяла у відповідності до вказаних положень Закону, оскільки інших альтернативних дій вона не вправі вчиняти.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що приймаючи згадане рішення відповідач власне і покликався на вимоги п.п.5 п. 27 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України, відтак суд першої інстанції безпідставно зазначив, що спірне рішення відповідача не містить законодавчо визначених підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, слід звернути увагу і на ту обставину, що приймаючи спірне рішення суд першої інстанції керувався положеннями ст. 123 ЗК України, однак вказана норма регулює правовідносини, що стосуються порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, спірні ж правовідносини, за відсутності обмежень встановлених п.п.5 п. 27 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України, регулюються ст. 118 ЗК України

Відтак, з урахуванням викладеного вище, некоректним є покликання суду першої інстанції на правові висновки викладені у вище згаданих постановах Верховного суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що позивачі по закінченні воєнного стану, не позбавлені можливості, отримати відповідні дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржене рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області задовольнити, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року по справі № 300/3771/22 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Загвіздянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 13.07.2022 №597, зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін