Справа № 2а-7252/11/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 2а-7252/11/1370
12 год 21 хв м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Сенчука Л. Ю. представника позивача Кравчука П. І., представника відповідача Білоуса А. Т. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень -
У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 2-а-7252/11/1370 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 позов задоволено повністю: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 09.06.2011 № /0.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат (вх. № 23661 від 05.04.2023) у якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 41529,40 грн витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а також 48000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на клопотання (заяву) про стягнення судовий витрат (вх. № 23771 від 06.04.2023) у якому просить відмовити у винесенні додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетного фінансування відповідача судовий витрат на користь позивача в розмірі 89529,40 грн. Зазначив, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд повинен застосовувати ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.). Також вказав, що з акта виконаних робіт неможливо конкретизувати скільки часу потрачено адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та об`єму виконаних робіт, документально не підтверджено кількість судових засідань в яких брав участь представник позивача. Звернув увагу суду на той факт, що судова справа № 2а-7252/11/1370 слухається в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій з 2011 року, представниками сторін у справі уже було надано величезну кількість доказового матеріалу, пояснень на підтвердження своїх позицій, судами досліджено та надано правову оцінку обставинам справи. Окрім цього, на підтвердження понесених витрат, представником також додано платіжні доручення про сплату грошових коштів на рахунок представника, однак платіжне доручення від 13.10.2021 за № 294 на суму 26000,00 грн не містить обов`язкової відмітки банку в графі «одержано банком» а також відсутній відтиск печатки банку, що, на думку відповідача, ставить під сумнів проведення такої оплати та не може слугувати доказом. Також зазначив, що платіжні доручення лише частково можуть слугувати доказом проведеної операції, оскільки відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Крім того вказав, що при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи вказав, що такі витрати не були необхідними (неминучими), а тому не підлягають до стягнення за рахунок бюджетного фінансування ГУ ДПС у Львівській області.

У судовому засіданні представник позивача подану заяву про стягнення судових витрат підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти поданої заяви заперечив, з підстав викладених у запереченні на клопотання. Просив у її задоволенні відмовити.

При вирішенні поданої заяви суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 3-8 ст. 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до рахунку-фактури № 26/07 від 26.07.2022 вартість послуги з проведення судово-економічної експертизи, яка проведена ТзОВ «Судово-експертне бюро України», становить 41529,40 грн.

Із наданих представником позивача квитанцій від 12.08.2022 № РАМВ-ЕХ2Х-Т5РН-НК06, від 01.09.2022 № С6СР-Х847-6Х95-ЕКА1, від 01.09.2022 № 16М8-2261-ВВКВ-В6ТН слідує, що позивачем сплачено на рахунок ТзОВ «Судово-експертне бюро України» 41529,40 грн згідно з рахунком № 26/07 від 26.07.2022.

Відповідачем не надано доказів неспівмірності таких витрат, відтак витрати з проведення експертизи підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.12.2012 (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України № 5076-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 29.09.2021 (далі - договір) та ордеру серії ВС № 1099902 від 29.09.2021.

Відповідно до п. 3.1 договору від 29.09.2021, укладеного між позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» правова допомога, передбачена предметом цього договору, оплачується Клієнтом Виконавцю шляхом винесення фіксованого гонорару в сумі, що є еквівалентною 26000,00 грн (фіксований гонорар включає вартість роботи Виконавця аж до винесення рішення по суті справи судом першої інстанції). Окрім того, клієнт оплачує виконавцю вартість безпосередньої участі у підготовчих і судових засіданнях із розрахунку 2000 гривень за кожне засідання.

Надання виконавцем послуг та прийняття їх замовником підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт. В разі не підписання акту виконаних робіт протягом трьох днів з дня вручення без письмових зауважень такий акт автоматично вважається підписаним. Акт передається будь-яким прийнятним для сторін способом, а тому числі поштовим, електронним, факсимільним зв`язком тощо (п. 3.4 Договору).

Зі змісту акта виконаних робіт від 31.03.2023 слідує, що адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» в інтересах позивача згідно з договором у повному обсязі виконано такі послуги:

- надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань визначених предметом договору про надання правничої допомоги;

- правовий аналіз наявних у справі документів;

- узгодження правової позиції з Клієнтом;

- збирання доказів;

- моніторинг рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ;

- складання клопотання від 29.09.2021;

- складання додаткових пояснень від 22.11.2021;

- складання пояснень від 28.03.2022;

- складання заперечень від 28.03.2022;

- складання клопотання від 10.05.2022;

- складання запиту від 17.05.2022;

- складання клопотання від 20.06.2022;

- безпосереднє представництво в суді у засіданнях 23 листопада, 14 грудня 2021 року, 25 січня, 29 березня, 19 квітня, 10 травня, 31 травня, 21 червня 2022 року, 24 січня, 09 березня, 28 березня 2023 року.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивачем не надано належних доказів оплати послуг за договором, з огляду на таке.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20, згідно з яким КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Також суд, вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує вищезазначений висновок при вирішенні спірних правовідносин.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ««East/WestAllianceLimited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

При цьому, суд зазначає, що такі види послуг, як правовий аналіз наявних у справі документів, узгодження правової позиції з Клієнтом, моніторинг рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ не були достатньо необхідними з огляду на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 26.05.2021. Так, у вказаній постанові Верховній Суд звернув увагу на те, що як убачається з акта перевірки та доводів контролюючого органу, які містяться в запереченні на адміністративний позов, в апеляційній скарзі, висновки про порушення податкового законодавства зроблено на підставі документів, що були надані позивачем під час перевірки, зокрема банківських виписок та інших документів. Указане не заперечується і позивачем, проте ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції фактично вказаним доводам та доказам оцінки не надали, суди взагалі не дослідили та не надали аналіз первинним документам (платіжним документам), які були надані позивачем та містяться в матеріалах справи, з метою встановлення отриманого валового доходу (обсягу виручки). Вказав, що висновок судів про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був зроблений без аналізу та дослідження платіжних документів. Такі судові рішення не містять дослідження доказів на предмет в якій частині розрахунок податкового органу був неправильним.

Відтак, Верховний Суд визначив перелік обставин, які підлягають дослідженню при новому розгляді справи. З огляду на вказане суд дійшов висновку про неспівмірність наданих послуг їх реальній необхідності.

Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що матеріали справи на момент направлення справи на новий розгляд містили значну кількість доказів, що спрощувало роботу адвоката при наданні правової допомоги. Також суд звертає увагу на те, що справа розглядається судом першої інстанції втретє, а обсяг обставин, які підлягали дослідженню звужений до аналізу первинних документів (платіжних документів), які були надані позивачем та містяться в матеріалах справи, з метою встановлення отриманого валового доходу (обсягу виручки).

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту наданих послуг, суд вважає необхідним заяву представника позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 134, 137, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003 м. Львів вул. Стрийська 35; код за ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп та витрати, пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи в сумі 41529 (сорок одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) грн 40 коп.

3. У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2023.

Суддя Р.П. Качур