Справа № 387/704/23
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження по справі 2-а/387/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2023 року позивач звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позові зазначив, що 24 березня 2023 року поліцейський СРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Преподобний В.В. виніс стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №121321 за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 1190,00 грн. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки вона заповнена поліцейським СРПП нерозбірливим почерком, деякі слова постанови прочитати не можливо, він її отримав не відразу після розгляду справи, а по пошті лише 04 квітня 2023 року, при розгляді справи права, передбачені ст.268 КУпАП, йому роз`яснені не були, декоративна решітка, яка перебуває на передньому номерному знаку автомобіля, не заважає його ідентифікації, оскільки символи номерного знаку з 20 метрів легко можна розрізнити, крім того в постанові не зазначено на докази, якими поліцейський підтвердив би вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, тому він звернувся до суду за її скасуванням.

Позивач в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги викладені у позовній заяві підтримав та просив їх задовольнити, а доводи представника відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, вважав безпідставними та такими, що не підтверджують його вини у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень (а.с.27).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, через допущення ним порушення ПДР у зв`язку з тим, що на номерному знаку його автомобіля перебувала декоративна решітка, яка діючими Правилами дорожнього руху заборонена, та утворює окремий склад адміністративного правопорушення від забруднення, що з відстані 20 метрів не дає визначити його символи, факт перебування декоративної решітки підтверджено фотознімком, про який зазначено в постанові як доказ вчинення адміністративного правопорушення, а поліцейський СРПП при її винесенні діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про національну поліцію» та КУпАП України (а.с.17-26).

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так 24 березня 2023 року поліцейським СРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову серії БАД №121321, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 1190,00 грн., за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.121-3 КУпАП за керування автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак якого було закрито стороннім предметом (декоративною решіткою) та не пристебнутим ременем безпеки, в порушення п.2.9 «в» та 2.3 «в» Правил дорожнього руху (а.с.23).

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закритті іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Частина 1 статті 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, аргументи позивача про те, що відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов і Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 30 березня 2023 року у справі №183/9247/22, провадження №2-а/183/90/22.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується фотозйомкою, зробленою на камеру, який є належним доказом у розумінні ст..251 КУпАП. При цьому, інформація про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в оскарженій постанові, що свідчить про допустимість такого доказу (а.с.21).

Крім того, факт закриття декоративною решіткою номерного знаку автомобіля позивача, не заперечується ним самим у позовній заяві та підтверджується долученим до неї відеозаписом (а.с.12).

З вказаного відеозапису вбачається те, що на номерному знаку транспортного засобу, яким керував позивач, міститься декоративна решітка, тобто сторонній предмет, який не передбачений конструкцією номерного знаку та який ускладнює ідентифікацію номерного знаку.

Отже, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, на якому був розміщений сторонній предмет (декоративна решітка), то суд вважає правомірним та обґрунтованим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Щодо тверджень позивача, зазначених в позові, про заповнення поліцейським СРПП оскаржуваної постанови нерозбірливим почеркам, як підстави для визнання її протиправною, то вони до уваги судом не приймаються, оскільки суть правопорушення чітко викладена позивачем у позовній заяві, а тому є зрозумілою для нього, та вказані твердження спростовуються копією постанови, наявною у справі (а.с.23).

Крім того не приймаються до уваги судом і доводи позивача про невручення йому копії постанови одразу після розгляду справи, а направлення її поліцейським поштою, як підстави для визнання її протиправною, оскільки за вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, копія постанови про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, що поліцейським і було зроблено в оскарженій постанові.

Також суд вважає неприйнятними і доводи позивача про не ознайомлення поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення з його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, через відсутність його підпису у графі 8 оскаржуваної постанови, оскільки в оскарженій постанові біля п.8 міститься підпис позивача з поясненнями, щодо незгоди з постановою.

За вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про доведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП, яка позивачем не оскаржується, тому позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №121321 від 24 березня 2023 року, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5 м. Миколаїв, 54001, .

Повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року.

Суддя Луста С. А.