Справа № 480/1710/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2023 року Справа № 480/1710/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1710/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області області призначити ОСОБА_1 , відповідно до заяви про призначення пенсії від 31 жовтня 2022 року, пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій на 10 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС", позивач звернувся до відповідача про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку, але спірним рішенням йому було відмовлено через не підтвердження його перебування в зоні відчуження.
Позивач вважає, що об`єктивно відсутні підстави вважати, що він не перебував та не виконував роботи у зоні відчуження, адже має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3), архівні довідки та відомості військового квитка, які у своїй сукупності є належними доказами, які підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, зокрема, в лагері Малійки, протягом 110 днів у 1986 році.
Ухвалою суду від 02.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Головного управління ПФУ в Сумській області надав до суду матеріали пенсійної справи позивача (а. с. 31- 49).
24.03.2023 від Головного управління ПФУ в Сумській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач вважає, що Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області було правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю документів у матеріалах пенсійної справи, які б підтверджували період роботи позивача в зоні відчуження. Довідка за формою № 122 при зверненні за призначенням пенсії не надавалась, а із наданих виписок з наказів не вбачається кількість днів роботи безпосередньо у зоні відчуження та населений пункт, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 50 - 51).
Суд ухвалою від 29.03.2023 залучив до розгляду справи в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
14.04.2023 до суду від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач із позовними вимогами не погоджується та зазначає, що підставою для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796 є додані до заяви посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка за формою № 122 (довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) або посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. На виконання вказаної правової норми ОСОБА_1 надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році від 12.10.1993. Довідки за формою №122 позивачем надано не було.
Із виписок з наказів №124 від 26.06.1986 року та №201 від 14.10.1986 року неможливо визначити кількість днів роботи безпосередньо у зоні відчуження та населений пункт, де виконувалися роботи з ліквідації наслідків ЧАЕС. Інші первинні документи, які б підтверджували кількість відпрацьованих днів в зоні відчуження, населені пункти, на території яких виконувалися роботи по ліквідації, відсутні. Відповідно до архівної довідки № 51/1/371первинні документи за 1986 рік на зберігання до архівного відділу не надходили. Безпосередньо посвідчення про відрядження не надано.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а. с. 38 - 40) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 12.10.1993 та має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а. с. 16, 40 звор).
31.10.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви позивачем було додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудову книжку, військовий квиток, диплом, заяву про спосіб виплати пенсії, інший документ (супровідний лист), посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС (а. с. 35, 41).
При цьому, визначений загальний стаж роботи позивача складає 32 роки 11 місяців 29 днів.
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону № 1058-IV).
Як визначено частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).
У статті 10 Закону № 796-XII закріплено визначення осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Приміткою цієї статті визначено: тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:
Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років;
- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів пенсійний вік зменшується на 8 років;
- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році пенсійний вік зменшується на 5 років.
Згідно із частиною третьою статті 55 Закону № 796-XII, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); (пункту 2 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ).
За змістом наведених норм закону, умовами надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення є встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Відповідно до положень статті 44 Закону №1058-IV, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Приписами підпункту 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Судом було встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та віднесений до третьої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Верховний Суд України в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі № 690/23/15-а, від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №404/5266/16-а (2-а/404/29/17) дійшов наступних висновків:
"…єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи...".
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 17.05.2021 у справі № 398/494/17, від 22.06.2022 у справі № 362/1209/17; від 30.08.2022 у справі № 357/6372/17.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а. с. 38 - 40) є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 12.10.1993 та має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а. с. 16, 40 звор).
В обліково-послужній картці до військового квитка на сторінці 24 (а. с. 14 звор) було зроблено запис, який засвідчує, що в період з 26.06.1986 по 14.10.1986 ОСОБА_2 виконував функціональні обов`язки у складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отримав дозу опромінення 2,76 рентген.
У виписці з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.06.1986 №124 зазначено: "вважати вибулим 27.06.1986 водія АТР рядового ОСОБА_1 у відрядження в табір Малійки для виконання робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС"; у наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 14.10.1986 № 201 вказано, що рядового ОСОБА_1 вважати прибулим з лагеря Малійки (а. с. 17, 18).
Відповідно до змісту довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.09.1997 № 4/60 ОСОБА_1 під час проходження строкової служби виконував функціональні обов`язки у складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26.06.1986 до 14.10.1986. Отримав дозу опромінення 2,76 рентген (а. с. 19).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач з 26.06.1986 по 14.10.1986, під час строкової військової служби, був відряджений для виконання функціональних обов`язків у складі оперативної групи МО СССР з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що згідно вимог статті 55 Закону №796-XII дає право на призначення пенсії зі зменшенням встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку на 10 років.
За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
При цьому, посилання відповідача у спірному рішенні на те, що позивачем не надана довідка № 122 судом не приймається судом до уваги, оскільки як зазначалось вище, приписами підпункту 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачена можливість подання разом із заявою про призначення пенсії будь-якого із визначених у цьому переліку документів.
У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію.
Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а.
Суд враховує, що згідно вимог ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
З урахуванням викладеного, з метою повного та ефективного захисту прав позивача та зважаючи на те, що на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії позивач досягнув 55 річного віку, має більше 32 років страхового стажу, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 3 категорії, у відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій, з 31.10.2022.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області області призначити ОСОБА_1 з 31.10.2022 пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска