Справа № 200/95/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Справа№200/95/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Державної податкової служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про: визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.12.2021 року начальником Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки були винесені постанови про застосування адміністративного господарського штрафу № 283988 та № 283989. Позивач вважає зазначені постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства.

Щодо постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року позивач зазначила, що згідно абз. 3 ч. 1 смт. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно господарські штрафи за надання послуг за перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, яких визначених ст. 39 та 48 Закону. При цьому наголосила, що стаття 48 Закону України «Про автомобільні дороги» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водіїв є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Позивач вказує, що під час перевезення вантажу водій мав накладну № 9 від 09.11.2021 року, відповідно до якої ТОВ «Екодонресурс» відпустило ОСОБА_2 водію золошлакову суміш у кількості 8 тон, отже, на думку позивача застосування штрафу є безпідставним та суперечить вимогам чинного законодавства.

Щодо накладення адміністративно господарського штрафу підставі постанови № 283989 за перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм позивач наголошувала про відсутність правопорушення, оскільки перевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1 масою без навантаження 9050 кг., повною масою 22200 кг., при цьому маса вантажу складала 8 т. (8000 кг.), отже повна маса автомобіля складала 17050 кг. (9050 кг. + 8000 кг.), що на думку позивача жодним чином не перевищувала навантаження на здвоєну вісь.

Також, позивач зазначала, що під час перевірки працівниками Укртранспбезпеки не були надані жодні документи, які б підтверджували законність проведення перевірки.

Позивач наголошувала, що відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно господарські штрафи застосовуються до автомобільного перевізника. Позивач зазначає, що у даному випадку вона є власником транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, проте не є автомобільним перевізником, оскільки вантаж перевозився для власних потреб.

З огляду на зазначені обставини, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року відповідачу продовжено строк для надання відзиву на позовну заяву.

08 лютого 2023 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначив, що під час перевірки виявлено порушення: п. 1.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом МТЗУ № 363 від 14.10.1997, не забезпечено водія оформленою належним чином ТТН (або іншим визначеним законодавством документом) на вантаж, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових обмежень, а саме: навантаження на двоосну вісь 16.89 т. при нормі 16.0 т. у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 14 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 до 10 % при перевезенні подільного вантажу, навантаження на задвоєнну вісь 16,89 (5,5 %) при нормі 16.00. Відповідач вказує, що згідно з акту перевірки вбачається, що водій транспортного засобу не надав документ, що посвідчує особу водія, від пояснень порушення (або ж його спростування) відмовився акт не підписав.

Відповідач наголошує, що у зв`язку з порушенням автомобільного законодавства до позивача застосовані адміністративно господарський штраф про що прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021, допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена вимогами абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021, допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена вимогами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідач посилається на те, що відповідно до вимог статті 60 Закону № 2344-ІІІ при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо. Так, в даному випадку було складено від окремі постанови.

Крім того, наголошує, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування проводиться відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879. Пунктом 16 Поряду № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Відповідно до Порядку № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки. Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь - який спосіб. Таким чином, навіть у разі перевезення подільного вантажу перевізник повинен дотримуватись вимог щодо граничних вагових параметрів транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами та нести відповідальність за недотримання таких вимог.

При цьому, тлумачення норм Закону № 2344-ІІІ, Порядку № 879 свідчить, що за загальними правилом саме власник транспортного засобу має нести цивільно-правову відповідальність у вигляді плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (правова позиція викладена в Постанові від 10.11.2021 № 747/45/20 Верховний Суд. Касаційний цивільний суд).

Відповідач зазначає, що діюче законодавство чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. Отже, відсутність у водія під час перевезення вантажів передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Крім того відповідач посилається на пункт 22.5 Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, яким передбачено, що перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Також законодавець врегулював питання можливого переміщення вантажу під час руху (також і в разі гальмування) шляхом похибки у 2 %, оскільки пунктом 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Тобто, внаслідок перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів посадовими особами Укртрансбезпеки було виявлено порушення позивачем вимог габаритно-вагових стандартів транспортних засобів.

Відповідач зазначає, що пунктом 18 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. При цьому, варто звернути увагу, що водій транспортного засобу може відмовитись від отримання даної довідки, а також інших документів, що складаються за результатами здійснення габаритно-вагового контролю. Так, як з`ясовано із акту, водій транспортного засобу відмовився його підписувати.

Пунктом 25-26 Поряду № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). Відповідач вказує, що позивач був повідомлений про місце і час розгляду справи про порушення, отже був належним чином обізнаний про розгляд справи.

На підставі викладеного відповідач вважає, що приймаючи спірні постанови управління діяло в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року, від 27 березня 2023 року суд витребував додаткові доказі у справі у відповідача.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 16 лютого 2023 року та від 27 березня 2023 року надані пояснення відповідно до яких останній наголосив про не можливість надання витребуваних документів, оскільки на початок введення на території України воєнного стану та збройної агресії російської федерації (24.02.2022 року) місцезнаходження Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області було: місто Маріуполь. Після часткової окупації території Донецької області, використання та надання матеріали справи, в тому числі документів здійснення габаритно-вагового зважування, які витребувані ухвалою суду, є неможливим. Таким чином, у розпорядженні відповідача витребувані судом документи, оскільки такі документи залишились по фактичному місцезнаходженню територіального органу.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб

З огляду на збройну агресію Російської Федерації, дана справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 24 квітня 2023 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки в період 08.11.2021 -14.11.2021 та направлення на рейдову перевірку від 08.11.2021 року № 014609 працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 09.11.2021 року проведена рейдова перевірка а/д М-03 «Київ Харків -Довжанський».

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортних засобів, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою КМУ № 422 від 20.05.2013 року, працівниками Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 09.11.2021 року був зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 , під керуванням водія, який документи, що посвідчують особу не надав.

Східним міжрегіональним Управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу: марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , під керування водія, який не надав документи, що посвідчують особу, за результатами якої складено акт № 284914 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до зазначеного акту, під час перевірки виявлено порушення п. 1.11 Правил перевезень вантажів, автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом МТУ № 363 від 14.10.1997 року, не забезпечено водія оформленою належним чином товарно - транспортною або визначеним законодавством документом на вантаж, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових обмежень, а саме навантаження на здвоєну вісь 16,89 т при нормі 16,0 т; у тому числі порушення, відповідальність за які передбачені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 14 ч. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 до 10% при перевезенні подільного вантажу.

З акту № 284914 від 09.11.2021 року встановлено, що водій відмовився від надання пояснень, відмовився надати документи, що підтверджують його особу, а також відмовився підписувати акт.

Листом від 22.11.2021 року № 98282/23/24-21 року Східне міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки повідомило позивача, що при здійсненні контролю у належному йому транспортному засобі НОМЕР_1 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт. У відповідності до п.п. 25, 26 Порядку № 1567 представник ТОВ «АЛЬЯНСБУД» було запрошений до розгляду справи до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 07.12.2021 року з 9:30 до 14:00. В додатку до листа долучений вищенаведений акти про проведення перевірки додержання вимог № 284914 від 09.11.2021 року.

З матеріалів справи встановлено, що 23.11.2021 року запрошено було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням.

30.11.2021 року позивач направив заяву до Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, відповідно до якої просив прийняти рішення комісією з розгляду справ по акту № 284914 від 09.11.2021 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом направити своєчасно поштою на її адресу реєстрації та фактичного місяця проживання.

07 грудня 2021 року постановою начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283988 на позивача накладено штраф в сумі 17000 грн. за правопорушення передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом від 09.12.2021 року № 104289/23/24-211 на адресу позивача направлено повідомлення про сплату штрафу та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року рекомендованим листом з повідомленням.

Також 07 грудня 2021 року постановою начальника Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283989 на позивача накладено штраф в сумі 17000 грн. за правопорушення передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Листом від 09.12.2021 року № 104294/23/24-21 на адресу позивача направлено повідомлення про сплату штрафу та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року рекомендованим листом з повідомленням

Позивач не погодившись з постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.12.2020 року № 283988 та № 283989, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частинами 14, 17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок № 1567).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону (регулює правовідносини у міжнародних перевезеннях); додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктами 16, 17 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Відповідно до пунктів 20, 21, 22, 24 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вже зазначалось судом, пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.20-22 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до акту № 284914 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що відповідачем виявлено порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 до 10% при перевезенні подільного вантажу.

Проте, суд зазначає, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу, що підтверджував би факт проведення габаритно вагового контролю, а саме: талон (чек) габаритно вагового зважування транспортного засобу марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_1 (довідку про результати здійснення габаритно вагового зважування), акт про перевищення транспортним засобом марки КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_1 нормативно вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Отже, відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стосовно доводів відповідача про неможливість надання зазначених доказів, суд наголошує наступне.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами стаття 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, судом були витребувані докази по справі.

Отже, як передбачено положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд наголошує, що саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності прийняття спірних рішень, однак відповідачем надані до суду докази надані не були.

За наведених вище обставин, суд вважає, що посадові особи відповідача приймаючи оскаржену постанову № 283989, діяли неправомірно та всупереч чинному законодавству, а отже, в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ.

Щодо Постанови № 283988 про стягнення з позивача штрафу за відсутність товарно-транспортної накладної, суд зазначає наступне. Так в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 284914 від 09.11.2021 року відповідач зазначив, що у позивача неоформлена та відсутня товарно-транспортна накладна.

Згідно з частинами 1-2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею першою Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У силу статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

З позову вбачається, що транспортування вказаного вантажу позивачем здійснювалось для задоволення власних потреб.

Тобто, за доводами позивача, здійснення перевезення вказаного вантажу відбувалось не на виконання цивільно-правового договору, тобто не на комерційній основі.

Жодних заперечень чи доказів в спростування вказаного доводу відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що при здійсненні 09.11.2021 року перевезення вантажу, позивач не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже, вимоги щодо необхідності наявності у нього товарно-транспортної накладної чи іншого документу на вантаж при перевезенні золошлакової смесі не на комерційній основі є необґрунтованими.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи під час перевезення вантажу 09.11.2021 року у водія була наявна накладна № 9 від 09.11.2021 року, яка містила інформацію про найменування товару та її вагу, отже є документом на вантаж.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень позивачем абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а отже про відсутність у відповідача підстав для прийняття постанови № 283988 від 07.12.2021 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті, визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283988 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 283989 від 07.12.2021 року, винесену начальником Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної податкової служби України з безпеки на транспорті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України з безпеки на транспорті в особі Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, місцезнаходження: пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення буде складено та підписано 24 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська