Справа № 461/6488/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6488/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Сливка І.П.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника Наконечного П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 28.01.2020 року у справі №461/6488/17 за адміністративним позовом співзасновника і бенефіціара ТОВ СУАП «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за адміністративним позовом співзасновника і бенефіціара ТОВ СУАП «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вказаним рішенням від 28.01.2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому ЛМР № 414 від 03.06.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 ». ОСОБА_1 зазначає, що після закінчення розгляду цієї справи нею були виявлені істотні обставини, які не були відомі під час розгляду, а саме те, що після постановлення вищезазначеного рішення, з листа-відповіді Управління ОІС ЛМР від 05.04.2021 року ОСОБА_1 дізналася, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури місцевого значення на підставі рішення виконкому Львівської обласної ради №227 від 17.07.1990 року та що цей будинок розташований в межах історичного ареалу м. Львова згідно з Рішенням виконкому Львівської міської ради №1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови м.Львова від 09.12.2005 p. Крім того, зазначений будинок також розташований в буферній зоні об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. ОСОБА_1 зазначає, що ця обставина є нововиявленою, істотною, і яка не була і не могла бути відома під час розгляду цієї справи, оскільки предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №414 від 03.06.2016 р. «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 », а тому вважає, що оскільки дане нежитлове приміщення також відноситься до пам`ятки архітектури місцевого значення та розташоване в межах історичного ареалу м. Львова, то відповідно, рішення про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення у цьому будинку повинно, згідно Закону України "Про охорону культурної спадщини", прийматися після погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Вказує на те, що оскільки оспорюване рішення було прийняте без погодження відповідного органу охорони культурної спадщини, таке підлягає скасуванню.

Крім цього, з листа-відповіді Галицької РА ЛМР від 14.04.2021 р. № 31-вих-29893 ОСОБА_1 дізналася, що Галицькою РА ЛМР розпоряджень про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна (нежитловим приміщенням) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ТзОВ СУАП «Піцца-Пронто»), магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ТзОВ «Юність»), магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ФОП ОСОБА_2 ) по АДРЕСА_1 , не приймалось. Відтак, Виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийняте оспорюване рішення про «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 », без присвоєння виділеному об`єкту нерухомого майна поштової адреси. Оскільки оспорюване рішення було прийняте без підтвердження про присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси, заявник вважає, що таке підлягає скасуванню. У зв`язку з наведеним, просить суд задоволити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова у справі №461/6488/17 та ухвалити нове рішення, яким вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №414 від 03.06.2016 р. «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 » задоволити повністю.

Заявник ОСОБА_1 та її представник Наконечний П.О. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, наведених у ній.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 28.01.2020 року у справі 461/6488/17 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому ЛМР № 414 від 03.06.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 ».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року апеляційну скаргу співзасновника і бенефіціара ТОВ СУАП «Піцца- Пронто» ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року у справі № 461/6488/17 залишено без змін.

Постановою колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 року Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року без змін.

Підставами для перегляду Галицького районного суду м.Львова від 28.01.2020 року за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_1 вважає те, що при ухваленні вказаного рішення судом не було враховано, що 1) будинок по АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури місцевого значення; 2) спірним приміщенням площею 57,4 кв.м., які знаходяться в цьому будинку, не присвоєна окрема поштова адреса.

Згідно статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Однак, обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, на думку суду, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України, оскільки такі жодним чином не спростовують фактів, які були покладені в основу рішення.

Так, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, і що цей доказ є вирішальним.

Нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Однак, такі мотиви або доводи у поданій ОСОБА_1 заяві відсутні.

Так, у ст. 361 КАС України, законодавець вжив формулювання «обставини не були і не могли бути відомі», тобто передбачає, що для віднесення обставин до процесуальної категорії «нововиявлені» має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про ці обставини, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про них.

Тобто недостатньо лише зазначити про необізнаність із певною обставиною.

Заявник повинен довести, що під час розгляду справи він об`єктивно не міг дізнатися про існування цієї обставини.

Суд звертає увагу на те, що рішення виконкому Львівської міської ради № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови м. Львова» від 09.12.2005 оприлюднено у встановленому порядку, в тому числі на офіційному сайті міської ради, а тому те, що будинок по АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури, є загальновідомим фактом.

Так само те, що окремим нежитловим приміщенням, які є складовою багатоквартирного будинку, не присвоюється окрема поштова адреса, також є загальновідомим.

Таким чином, суд не приймає до уваги, що про відповідні обставини (будинок по АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури; окремим приміщенням цього будинку не присвоєна поштова адреса) ОСОБА_1 не могла дізнатись, доки не отримала відповіді на свої запити від відповідних органів.

Заявник ОСОБА_1 не наводить жодних нововиявлених обставин, а лише надає нові докази, а саме відповіді на її звернення від Управління охорони історичного середовища та районної адміністрації на підтвердження загальновідомих фактів, які не входять до предмету доказування.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначає, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судом встановлено, що доводи, які слугували підставою для звернення заявника до суду про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, є необґрунтованими, оскільки самі по собі не впливають на зміст рішення суду від 28.01.2020 року та не спростовують наведених у ньому мотивів.

Суд вважає безпідставними покликання ОСОБА_1 на те, що відповідач перевищив свої повноваження при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, взначено, що Виконавчий комітет Львівської міської ради під час прийняття рішення №414 від 03.06.2016 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 » був наділений всією повнотою повноважень щодо реєстрації права комунальної власності на спірні приміщення.

Так, приймаючи рішення у справі, суд встановив, що у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 проводить виробничу діяльність ТОВ Спільне українсько-американське підприємство «Піцца-Пронто», співзасновником і бенефіціаром якого являється ОСОБА_1

03 червня 2016 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення № 414 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 », відповідно до якого зареєстровано територіальній громаді м. Львова, в особі Львівської міської ради, право комунальної власності на нежитлові приміщення першого поверху під індексами 19-1, 19-2, 19-3, 19-4, 19-5, 19-6, загальною площею 57,4 кв. м на АДРЕСА_1 , яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова, є ізольованим, не належить до житлового фонду, не перебуває у загальному користуванні мешканців будинку та не є допоміжним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодилися суд апеляційної інстанції та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, виходив з того, що Виконавчий комітет Львівської міської ради під час винесення оскаржуваного рішення діяв відповідно до наданих йому повноважень.

Відтак, зазначені заявником обставини про те, що будинок по АДРЕСА_1 є пам`яткою архітектури місцевого значення, а також те, що спірним приміщенням площею 57,4 кв.м, які знаходяться в цьому будинку, не присвоєна окрема поштова адреса, жодним чином не впливають на вирішення спору та не скасовують висновків суду.

Крім того, повідомлення про відповідні обставини під час розгляду справи не могло б змінити вказане рішення суду і не могло створити додаткові підстави для скасування оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Суд вважає, що зазначенні заявником доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами свідчать про її незгоду з рішенням суду, переоцінку доказів, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_1 не довела того, що обставини на які вона посилається, є нововиявленими і такими, які можуть істотно вплинути на вирішення справи.

Наведені ОСОБА_1 обставини не відповідають жодній з ознак процесуальної категорії "нововиявлені обставини" та не спростовують підстав, з яких у адміністративному позові їй було відмовлено.

Згідно ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява не містить належних аргументів для її задоволення, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 361-369 КАС України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення від 28.01.2020 року у справі №461/6488/17 за адміністративним позовом співзасновника і бенефіціара ТОВ СУАП «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 24.04.2023.

Суддя Волоско І.Р.