Справа № 335/2262/23
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2262/23 2-а/335/67/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., розглянувши, у порядку спрощеного письмового провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови від 07.03.2023 № 284 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтуванням позову зазначив, що 18.01.2023 інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (лейтенант поліції Цегельна О.О.) відносно ОСОБА_1 був складаний протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 051824, згідно якого: «18.01.2023 громадянин ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці у магазині розташованому за адресою: АДРЕСА_1 здійснив продаж однієї пляшки вина Liebfraumilch біле напівсолодке, об`ємом 0,75 л., за ціною 89,95 грн. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП».

07.03.2023 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 284 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією статті у вигляді 6 800 грн.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 07.03.2023 вважає незаконною, такою що підлягає скасуванню, оскільки: у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення; відсутні належні та допустимі докази вини останнього; порушено вимоги закону при накладенні адміністративного стягнення.

Просить суд, скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті ЗМР від 07.03.2023 №284 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 536,80 грн.

Ухвалою судді від 21.03.2023, відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання у справі провести 31 березня 2023 року без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою судді від 31.03.2023 відкладено розгляд справи за вказаним адміністративним позовом. Справу розглянути після спливу 5-ти днів з дня надходження повідомлення про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження і позову, без повідомлення (виклику) сторін, та не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

03.04.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наступне.

Під час розгляду матеріалів адміністративної справи встановлено, що 18.01.2023 ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив продаж однієї пляшки вина Liebfraumilch, біле, напівсолодке, об`ємом 0,75 л. за ціною 89 грн. 95 коп., неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що з протоколом не згоден. Від надання пояснень на окремому аркуші відмовився, що засвідчується підписом понятих. На засідання комісії, яке відбулось 07.02.2023 ОСОБА_3 не з`явився. Про час та дату розгляду справи був повідомлений у протоколі. У той же час, 07.02.2023 на засіданні адміністративної комісії був присутній адвокат Будько З.М., який надав клопотання про витребування доказів у адміністративній справі, а саме: викликати на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітету Запорізької міської ради для надання пояснень інспектора СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Цегельну Олену, а також свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке було задоволено, розгляд справи перенесено на 21.02.2023. Для надання пояснень з`явились інспектор СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 та інспектор СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Ладатко Андрій Миколайович. ОСОБА_7 пояснив, що це ним було виявлено правопорушення, однак через відсутність бланків покликав ОСОБА_6 з метою складання протоколу. Відповідно до пояснень ОСОБА_7 , ним було виявлено хлопця - ОСОБА_2 з пляшкою вина. Під час спілкування з ним було встановлено, що останній є неповнолітнім та алкогольний напій він придбав у магазині «Вина Миру», за який розрахувався карткою. Тоді вони пішли до зазначеного магазину та хлопець вказав на продавця, яким було реалізовано товар. Продавець факт продажу не заперечував, але сказав, що підписувати нічого не буде. Безпосередніми свідками події вони не були. На питання адвоката щодо різниці в часі на фіскальному чеку та скріншоті транзакції, пояснив, що ймовірно на касі не було переведено час. На питання адвоката щодо перевірки трудових відносин ОСОБА_1 з відповідним суб`єктом господарювання, ОСОБА_7 пояснив, що зайшовши до магазину з неповнолітнім ОСОБА_2 , останній вказав на особу продавця, яким здійснено реалізацію товару. Під час бесіди ним виявився ОСОБА_1 , який спочатку назвався адміністратором, а після - касиром та факт здійснення продажу не заперечував, однак після спілкування з кимось по телефону, сказав, що надавати пояснення більше не буде, а також не буде нічого підписувати.

На засіданні, яке відбулось 21.02.2023, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не з`явились, у зв`язку з чим комісією було вирішено перенести розгляд справи на інше засідання з метою їх повторного виклику.

02.03.2023 від адвоката надійшло клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, яке просив розглянути без його участі, у зв`язку з відрядженням до м. Одеса. На засідання 07.03.2023 з`явився неповнолітній ОСОБА_2 , якого було опитано у присутності психолога ОСОБА_9 . Він пояснив, що близько 15 год. разом з товаришем зайшов до магазину «Вина Миру», де придбав пляшку вина за 89 грн. 95 коп., розплатився банківською карткою. Продаж алкогольного напою йому здійснив високий хлопець, що був у сірому костюмі, який документи на підтвердження віку не просив. Крім цього, ним на огляд комісії надано виписку з мобільного додатку щодо здійснення оплати на суму 89 грн. 95 коп. у магазині «Вина Миру». Оскільки у матеріалах справи, наявна світлина ОСОБА_1 , неповнолітньому ОСОБА_2 її надано на огляд та він підтвердив, що саме цією особою йому було реалізовано алкогольний напій.

Опитана ОСОБА_4 пояснила, що була запрошена в якості понятої у справі про адміністративне правопорушення. По прибуттю на місце побачила працівників поліції, які спілкувались з продавцем магазину «Вина Світу». Останній факт здійснення продажу алкогольного напою неповнолітній особі не заперечував, але від підпису відмовлявся. Факт відмови від підпису вона і засвідчила у протоколі. Безпосереднім свідком продажу алкогольного напою вона не була. У наявному фотознімку ОСОБА_1 впізнала продавця, відносно якого було складено протокол.

Крім цього, у матеріалах справи наявний фіскальний чек, який підтверджує факт продажу вина Liebfraumilch на суму 89 грн. 95 коп. у магазині «Вина Мира» за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним, комісія вирішила у задоволенні клопотання адвоката відмовити, визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього мінімальне стягнення передбачене санкцією статті у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

У частині зазначених у позовній заяві відомостей про відсутність пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то комісією було вжито заходи з метою їх виклику та опитування. На засіданні адміністративної комісії опитана ОСОБА_4 , інший свідок - ОСОБА_5 на засідання не з`явилась.

Позивачем про наявність, на його думку, суперечностей в частині свідчень свідка ОСОБА_4 про відмову ОСОБА_1 від підпису, хоча протокол містить його підпис.

Відповідно до матеріалів справи, у протоколі дійсно є підпис ОСОБА_1 та запис «з протоколом не згоден». У той же час, в матеріалах справи наявне пояснення на окремому аркуші у якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від дачі будь-яких пояснень у присутності понятих, відомості про них та їх підписи.

Що стосується, зазначеного Позивачем, опитування свідка за відсутності особи, що його викликала - захисника, то нормами діючого законодавства не забороняється опитувати осіб без участі осіб, що заявили клопотання про їх виклик. Крім цього, адвокатом Будьком З.М. заздалегідь надано клопотання про закриття, в якому він зазначав про перебування у відрядженні у м. Одеса.

У частині невідповідності відомостей у фіскальному чеку та роздруківці з банківської карти, які, на твердження Позивача, працівники поліції не змогли пояснити, то встановлення дати та часу на контрольно-касових апарат з функціями терміналу здійснюються суб`єктами господарювання або ж персоналом. У зв`язку з чим, з метою уникнення покарання, особи можуть умисно корегувати відомості в частині дати та часу та обрання каси на якій здійснюється операція. Крім цього, такі касові апарати з функціями терміналу можуть бути підключені до декількох обладнань. Контроль за діяльністю суб`єктів господарювання здійснюється органами Державної податкової служби.

Щодо зазначеного Позивачем визнання пред`явлення особи для впізнання за фотознімком недопустимим доказом, то під час опитування неповнолітнього ОСОБА_2 , останній пояснив, що на момент купівлі ним вина, у магазині знаходилось двоє чоловіків, один з яких і здійснив реалізацію товару. Після надання опису особи, яка здійснила реалізацію товару, неповнолітньому ОСОБА_2 надано на огляд фотознімок ОСОБА_1 , на що ОСОБА_2 з впевненістю відповів, що це саме та особа, що була на касі та провела операцію. Чинним КУпАП не забороняється такий спосіб впізнання, тим більше, що ОСОБА_1 на засідання не з`явився, тому комісія вжила всі можливі заходи з метою встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо відсутності в матеріалах справи на думку позивача належних та допустимих доказів, того що він є працівником підприємства (організації торгівлі) або громадського харчування та не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, зазначили наступне.

Враховуючи, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував на робочому місці, у магазині «Вина Миру» та не заперечував факт трудових відносин, що підтверджується поясненням неповнолітнього ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , та працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тобто фактичний допуск роботодавцем працівника до роботи та виконання посадових обов`язків за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Верінг» у магазині «Вина Миру» за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із ТОВ «Верінг» у адміністративної комісії виникнути не могло та не виникло, а отже саме позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення. Крім цього, зазначаючи про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, зазначений факт не спростовує.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2023 серія ВАВ №051824, 18.01.2023 року ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив продаж однієї пляшки вина Liebfraumilch, біле, напівсолодке, об`ємом 0,75 л. за ціною 89 грн. 95 коп., неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується зібраними та дослідженими під час розгляду адміністративної комісії доказами.

Під час розгляду справи адміністративною комісією досліджувались наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №051824 від 18.01.2023, в якому зафіксовані фактичні обставини адміністративного правопорушення з яким ОСОБА_1 ознайомився та поставив підпис; фототаблиця, на якій зафіксований неповнолітній ОСОБА_2 з пляшкою вина та з понятими/свідками; пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , працівників СЮП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Сам ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден та відмовився від надання пояснень на окремому аркуші.

Отже, факт продажу позивачем алкогольних напоїв неповнолітньому ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними та дослідженими під час розгляду справи доказами.

За таких обставин, у адміністративної комісії не було підстав прийняти інше рішення, ніж визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, адміністративна комісія вважає, що повно та всебічно розглянувши справу, об`єктивно встановивши обставини вчинення правопорушення, оцінивши докази, врахувавши особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, встановила вину позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, представник відповідача просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП (ч.1 ст.218 КУпАП).

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх осадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 18.01.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 18.01.2023 гр. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив продаж однієї пляшки вина Liebfraumilch, біле, напівсолодке, об`ємом 0,75 л. за ціною 89,95 грн., неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №284 від 07.03.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Частина 2 ст. 156 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби

У даному випадку, за продаж алкогольних, слабоалкогольних напоїв, особі, яка не досягла 18-річного віку.

Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до частин 4-5 вказаної статті Закону №481/95-ВР, якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння такій особі забороняється.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1, 2 статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до матеріалів справи, адміністративною комісією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №051824 від 18.01.2023, в якому зафіксовані фактичні обставини адміністративного правопорушення з яким ОСОБА_1 ознайомився та поставив підпис; фототаблиця, на якій зафіксований неповнолітній ОСОБА_2 з пляшкою вина та з понятими/свідками; пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , працівників СЮП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких зазначено, що з протоколом не згоден та відмовився від надання пояснень на окремому аркуші.

Вказані документи, на думку суду у розумінні статті 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що заборона продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі, не може бути підставою звільнення від відповідальності.

Таким чином, позивач був зобов`язаний отримати від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час подій не досяг 18-річного віку, документи, що підтверджують його вік, а за відсутності таких документів відмовити останньому у здійсненні продажу алкогольного напою.

Стосовно ж посилань позивача на те, що відсутні докази того, що він перебував у трудових відносинах, суд зазначає що факт свого працевлаштування ОСОБА_1 не спростовував під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вказаний факт позивачем не спростовано і під час судового розгляду вказаного позову.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_1 був фактично допущений до роботи та здійснював реалізацію товару у вказаному магазині, при цьому, відсутність трудового або цивільно-правового договору між власником магазину та продавцем може свідчити про порушення вимог трудового законодавства саме суб`єктом господарювання.

Отже, виходячи з викладеного, адміністративною комісією повно та всебічно розглянуто протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №051824 від 18.01.2023 відносно ОСОБА_1 , з доданими до нього матеріалами, та правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2023 відносно ОСОБА_1 , що підтвердилося і у ході розгляді справи у суді.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові не знайшли свого підтвердження, оскільки вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 156 КУпАП доведена у повному обсязі, доводи позивача спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за частиною 2 статтею 156 КУпАП, яка встановлює адміністративну відповідальність за порушення продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі, що потягло за собою накладення штрафу в сумі 6800,00 грн., а відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем та не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 132, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду складено 21 квітня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя І.А. Крамаренко