Справа № 404/3454/22
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3454/22
Номер провадження 2-адр/404/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

24 квітня 2023 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву представника позивача, адвоката Репело О.С. (вх. № 7061 від 01.03.2023 року), про ухвалення додаткового рішення суду в адміністративній справі № 404/3454/22, номер провадження 2-а/404/47/22, за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Любомира Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 лютого 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 , задоволено повністю. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00000393 від 20.10.2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 132-1Кодексу України про адміністративні правопорушення. Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 72-74).

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда представником позивача, адвокатом Репело О.В. подано заяву (вх. № 7061 від 01.03.2023 року) про ухвалення додаткового рішення суду по вищевказаній адміністративній справі щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. в порядку статті 252 Кодексу адіміністративного судочинства України. В обгрунтування поданої заяви зазначено, що в тексті позовної заяви було зазначено, що попередній розрахунок судових витрат складається, серед іншого, з витрат на професійну правнчиу допомогу в сумі 3000,00 грн. та що відповідні докази в цій частині будуть надані додатково. Також в тексті пзову було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00. Представник позивача зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру (а.с. 77-87).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 березня 2023 року заяву представника позивача, адвоката Репело О.В., про ухвалення додаткового рішення суду по адміністративній справі № 404/3454/22, номер провадження 2-а/404/2/23 прийнято до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 89).

Представником відповідача подано письмові заперечення щодо клопотання про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на надання правничої допомоги (вх. № 13199 від 14.04.2023 року), в якому останній зазначає, що відповідачем наразі оскаржується рішення Кіровського районного суду міста Кіроовграда від 22.02.2023 року до Третього апеляційного адміністративного суду. Вирішення зазначеного питання впливає на розподіл судови витрат у справі. Крім того, Державна служба України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на неї завдань забезпечує ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів. Стягнення судових витрат з Державної служби України з безпеки на транспорті призведе до економічно необгрунтованих збитків державного бюджету, а відтак представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.95-149).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.91-94), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд встановив таке.

Судом розглядався адміністративний позов ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду цього позову ухвалено рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 , задоволено повністю. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00000393 від 20.10.2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 132-1Кодексу України про адміністративні правопорушення. Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно статті 252 Кодексу адміністративного судочинтсва України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною сьомою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 16 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (пункт 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (частина третя статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Положеннями частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Репело О.В., на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № б/н від 09.06.2022 року (а.с.82), остаточний розрахунок розміру гонорару адвоката до договору про надання правничої допомоги від 09.06.2022 року (а.с.83), акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 09.06.2022 року (а.с.84), та квитанції № 0.0..1 від 07.11.2022 року, та № 0.0..1 від 21.11.2022 року (а.с.86-86а), якими підтверджується сплата позивачем 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи представника відповідача щодо оскарження вищевказаного рішення суду не приймаються судом до уваги, оскільки питання розподілу судових витрат під час розгляду справи в першій інстанції є виключною компетенцією цього суду. За приписами частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, оскільки представником позивача проведена значна робота щодо збирання доказів для з`ясування обставин цієї справи, звернення до суду з відповідними клопотаннями, які обгрутовані вивченням судової практики, надання всіх письмових пояснень та заперечень, понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн., понесених витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 132, 134, 137, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14; ), на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.04.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда