Справа № 640/15827/22
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Чернігівської митниці, Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» до Чернігівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Чернігівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 07.12.2021 року за №9 та №9;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної митної служби України від 18.02.2022 року №08-1/10-06/13/1285 про результати розгляду скарги.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачі - Чернігівська митниця та Державна митна служба України звернулись з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

14 квітня 2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 17827, від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» надійшов відзив на апеляційнй скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю запеерчує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необгрунтованою з підстав, викладених у відзиві, крім того, просить розглянути справу за участю представника позивача.

Розглянувши заявлене вище клопотання, колегія суддів приходитьдо виснвоку про необхідність відмови у задоволенні останнього з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 2 ст. 311 КАС України підставою для розгляду справи в іншому порядку, ніж передбачений ч. 1 ст. 311 КАС України, є висновок суду про необхідність її розгляду у судовому засіданні.

Разом з тим, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка відповідно до закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27 серпня 2019 року у справі № 826/7244/18, відповідно до якої бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Колегією суддів не встанволено необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, у звязку з чим у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» про розгляд справи за участю його представника слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у Чернігівської митниці були відсутні достатні і обґрунтовані підстави для прийняття Наказу від 20.07.2021 року №175 про проведення документальної планової виїзної перевірки відносно позивача та, відповідно, відсутні підстави для проведення такої перевірки з подальшим вчиненням неправомірних дій по оформленню результатів такої перевірки шляхом складання акта перевірки та прийняття оспорюваних податкових повідомлень, наслідком таких неправомірних дій є протиправність податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 07.12.2021 року за №9 і №9 в цілому, крім того, судом встановлено, що суми, які містяться в інвойсі №20303554 від 25.06.2020 можна умовно виділити на транспортні витрати по території України - 9 675,00 євро, та витрати не пов`язані з транспортом - 31 150,00 євро. Зазначені суми коштів документально підтверджені та піддаються числовому обчисленню, та водночас є окремо виділеними з ціни імпортованих товарів. У зв`язку з цим суд погоджується з доводами позивача, що в силу норм ч. 11 ст. 58 МК України зазначені суми не мали бути включені позивачем до митної вартості імпортних товарів, оформлених за митними деклараціями від 06.04.2020 та 07.04.2020, а тому висновки акта перевірки про порушення позивачем норм п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України та п. 190.1 ст. 190 ПК України в наведеній частині є протиправними, окрім цього зміст рішення Державної митної служби України від 18.02.2022 року №08-1/10-06/13/1285 не відповідає наведеним вимог Порядку №916 в частині написання мотивувальної частини, оскільки воно не містить аналізу наданих платником разом зі скаргою документів та мотиви, з яких ДМС були відхилені доводи і заперечення позивача на висновки акта перевірки, такі недоліки в оформленні рішення за результатами розгляду скарги платника (позивача) є достатніми для визнання цього рішення протиправним та скасування такого.

Колегія суддів, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі наказу Чернігівської митниці від 20.09.2021 року №175 посадовими особами митного органу проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року.

За результатами проведення такої перевірки Чернігівською митницею складено акт від 11.11.2021 року № 2/7.11-19-12/32858983 (далі також - акт перевірки), де містяться висновки про порушення Товариством норм митного та податкового законодавства, а саме:

- вимог п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, в результаті чого знижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 836,67 грн.;

- вимог п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого знижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 251 878,86 грн.

26.11.2021 року ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» подало до Чернігівської митниці заперечення вих. №498 від 26.11.2021 року на висновки акта перевірки від 11.11.2021 року № 21/7.11-19-12/32858983.

Своїм листом від 06.12.2021 Чернігівська митниця повідомило Товариство про залишення висновків акта перевірки без змін.

07.12.2021 року Чернігівською митницею на підставі зазначеного акта перевірки були прийняті оспорювані в рамках цієї справи податкові повідомлення- рішення форми «Р»:

- за №9 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України, на суму 8 836,67 грн.;

- за №9 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 314 847,58 грн. (в т.ч. за основним платежем - 251 878,86 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 62 969,72 грн.

22.12.2021 року ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» подало до Державної митної служби України скаргу вих. № 526 від 17.12.2021 року на описані вище податкові повідомлення-рішення від 07.12.2021 №9 та №9.

За результатами розгляду вказаної скарги товариства Державною митною службою України прийнято рішення №08-1/10-06/13/1285 від 18.02.2022 року про результати розгляду скарг, яким скаргу позивача було залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - відповідно без змін.

Вважаючи вказані вище податкові повідомлення - рішення та рішення про результати розгляду скарги протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив в тому числі з того, що Чернігівської митниці були відсутні достатні і обґрунтовані підстави для прийняття Наказу від 20.07.2021 року №175 про проведення документальної планової виїзної перевірки відносно позивача та, відповідно, відсутні підстави для проведення такої перевірки з подальшим вчиненням неправомірних дій по оформленню результатів такої перевірки шляхом складання акта перевірки та прийняття оспорюваних податкових повідомлень, наслідком таких неправомірних дій є протиправність податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 07.12.2021 року за №9 і №9 в цілому, втім, колегія суддів вважає такі доводи позивача та висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 345 МК України регламентовано, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 3 ст. 345 МК України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 346 МК України, документальні виїзні перевірки проводяться, за наказом відповідного митного органу з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку митного органу та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб митного органу перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні митного органу.

Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється митними органами на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування митними органами виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Документальна планова виїзна перевірка одного й того самого підприємства може проводитися не частіше одного разу на 12 місяців.

Частиною 6 ст. 346 МК України передбачено, що право на проведення документальної планової перевірки підприємства надається лише за умови, що керівнику цього підприємства або уповноваженій ним особі не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Так, відповідно до матеріалів справи, 20.09.2021 року Чернігівською митницею прийнято наказ № 175 про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» () вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року.

Згідно тексту цього Наказу від 20.07.2021 року №175 документальна планова виїзна перевірка позивача була призначена на підставі п. 7 ст. 336, ст. 345, ст. 346 Митного кодексу України та плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на ІІІ квартал 2021 року.

Статтею 320 МК України унормовано, що форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Відповідно до п. 15 розділу І Порядку № 684 за результатами здійснення контролю із застосуванням СУР, у тому числі АСУР, у кожному конкретному випадку визначаються рівень ризику, а також відповідні йому форми та обсяги митного контролю, які підлягають виконанню митними органами під час митного контролю, а саме:

низький рівень, при якому за результатами застосування СУР не встановлюється необхідність здійснення митних формальностей;

середній рівень, при якому встановлюється необхідність здійснення митних формальностей, не пов`язаних із митним оглядом (переоглядом) товарів, транспортних засобів;

високий рівень, при якому встановлюється необхідність проведення митних формальностей, які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів.

За результатами здійснення контролю із застосуванням АСУР може здійснюватися інформування посадової особи митного органу для подальшого прийняття рішення щодо необхідності проведення митних формальностей, що відповідають одному із зазначених вище рівнів ризику.

Згідно и. 1 розділу VII Порядку № 684 за результатами аналізу та оцінки ризиків у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України АСУР (шляхом здійснення автоматизованого контролю із застосуванням СУР) та/або посадові особи митних органів на підставі результатів застосування СУР (шляхом здійснення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР) обирають форми та обсяги митного контролю.

Наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2020 №509, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.09.2020 за №861/35144 затверджено Порядок планування митними органами документальних виїзних перевірок (далі Порядок № 509), який розроблено з метою забезпечення єдиного підходу до формування Держмитслужбою квартальних планів-графіків проведення документальних планових виїзних перевірок підприємств щодо дотримання ними вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно із пунктом 1 розділу II Порядку № 509 квартальний план-графік документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби (далі - план-графік документальних перевірок Держмитслужби) формується з пропозицій територіальних органів та структурних підрозділів Держмитслужби, який затверджує Голова Держмитслужби, або особа, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку № 509 підставами для включення до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби за результатами аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками є:

оформлення митних декларацій із звільненням від сплати митних платежів та використанням пільг;

оформлення митних декларацій із розстроченням сплати митних платежів;

митне оформлення товарів із ризиком неправильної класифікації згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), що впливає на надходження митних платежів до бюджету;

митне оформлення товарів із ризиком недекларування або недостовірного декларування складових митної вартості товарів;

митне оформлення товарів з ризиком декларування їх митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів;

митне оформлення товарів за кодами згідно з УКТ ЗЕД, що передбачають їх цільове використання;

наявність інформації про виплачені доходи (прибутки) на користь нерезидентів;

наявність прийнятих митним органом рішень про коригування митної вартості товарів, рішень про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення підприємства;

наявність висновку щодо дослідження проб (зразків) імпортованих товарів;

неподання у визначений законодавством термін додаткових декларацій до оформлених попередніх, тимчасових, спрощених або періодичних митних декларацій;

наявність протоколів про порушення митних правил, встановлених статтями 469, 470, 472, 474, 478, 480-485 Митного кодексу України, які свідчать про порушення митних правил посадовими особами платника податків, декларантами;

наявність інформації, отриманої у передбаченому законодавством порядку, що може свідчити про можливе порушення законодавства з питань митної справи України та/або про можливе застосування схем мінімізації сплати митних платежів;

наявність порушень законодавства з питань митної справи України, встановлених за результатами попередніх документальних перевірок, пост-митного контролю;

наявність анульованих, відкликаних митних декларацій.

Пунктом 5 розділу II Порядку № 509 передбачено, що до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби включаються підприємства не частіше одного разу на 12 місяців.

Пунктом 1 розділу III Порядку № 509 передбачено, що до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби включаються підприємства з урахуванням проведеної оцінки ризиків з використанням системи управління ризиками відповідно до глави 52 Митного кодексу України та пунктів 4-6 розділу II цього Порядку.

Пунктом 4 розд. III Порядку №509 передбачено, що митниці опрацьовують перелік підприємств, отриманих від Держмитслужби, з урахуванням власних напрацювань, відбираючи підприємства для включення їх до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби на відповідний квартал.

Пропозиції до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби за формою згідно з додатком 2 митниці надсилають до Держмитслужби не пізніше 01 числа другого місяця кварталу, що передує кварталу, у якому буде проведено такі перевірки.

Пропозиції до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби супроводжуються довідкою щодо відібраних підприємств з інформацією за попередні три роки їх зовнішньоекономічної діяльності щодо:

кількості та характеру зовнішньоекономічних операцій за період, який підлягає перевірці (кількість митних декларацій із зазначенням загальної фактурної та митної вартості, умов поставки, характеру угоди (у розрізі митних режимів), пільг, типових товарів, щодо яких здійснено зовнішньоекономічні операції);

можливих порушень законодавства з питань митної справи;

попередніх результатів проведених перевірок із дотримання вимог законодавства України з питань митної справи та стану їх сплати;

інших обґрунтувань щодо необхідності включення до плану-графіка документальних перевірок Держмитслужби.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що законодавцем запроваджено ризикоорієнтований підхід до планування митними органами перевірок підприємств, з урахуванням особливостей критеріїв підприємств за ступенями ризику їх господарської діяльності та періодичності проведення планових заходів, тобто, підприємство включається до плану-графіка проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого підприємства.

Згідно матеріалів справи, листами Північної митниці від 30.04.2021 року вих. №7.11-1/7.11-19/4/3661 та Чернігівської митниці від 19.07.2021 року вих. №7.11- 1/7.11-19/4/420 надані пропозиції до плану-графіку документальних перевірок Держмитслужби на III квартал 2021 року, разом із інформаційними довідками щодо відібраних підприємств (в т.ч. відносно позивача). В інформаційній довідці відносно позивача в обґрунтуванні було зазначено наявність наступного ризику: митне оформлення товарів із ризиком недекларування або недостовірного декларування складових митної вартості товарів (т.3 а.с. 203-204).

Аналогічні відомості стосовно необхідності проведення перевірки позивача містяться також у Доповідній записці начальника відділу проведення митного аудиту, згідно якої ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» має наступні ризики: митне оформлення товарів із ризиком недекларування або недостовірного декларування складових митної вартості товарів (т.3 а.с. 207).

Як було зазначено вище, п.4 розділу ІІ Порядку № 509 однією із підстав для включення до плану - графіка документальних перевірок Держмитслужби за результатами аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками є, в тому числі, митне оформлення товарів із ризиком недекларування або недостовірного декларування складових митної вартості товарів.

План-графік документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на III квартал 2021 року затверджено наказом Держмитслужби від 15.06.2021 №441, до якого в подальшому були внесені зміни наказом Держмитслужби від 29.07.2021 №565.

План-графік було доведено митниці листом Держмитслужби від 02.08.2021 вих. №19- 19/19-01-02/7/984. З урахуванням вже затвердженого Плану-графіку 20.09.2021 митницею видано наказ №175 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» щодо дотримання останнім вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 30.08.2021 року.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» була проведена у чіткій відповідності до норм чинного на час проведення законодавства.

Щодо суті спірних податкових повідомлень - рішень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Нормами ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених Митним кодексом України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівл і-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з положеннями норм ч.ч. 1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.

Зокрема, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів (ч. 1 ст. 58 МК України).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї, статті 58 Митного кодексу України (ч. 4 ст. 58 МК України).

Так, згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, зокрема, але не виключно, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Водночас відповідно до норм ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

За змістом ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 271 МК України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, та є загальнодержавним податком, встановленим Податковим кодексом України та цим Кодексом, і який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 190.1 cт. 190 ПК України, базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У свою чергу ст. 39-1 ПК України передбачено, що для цілей визначення податкових зобов`язань зі сплати митних платежів застосовується офіційний курс валюти України до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діє на 0 годин дня подання митної декларації, а у разі, якщо митна декларація не подається, - дня визначення податкових зобов`язань.

У силу норм п. 206.2 ст. 206 ПК України, операції із ввезення на митну територію України товарів у митному режимі імпорту оподатковуються податком за ставкою, визначеною підпунктом 194.1.1 пункту 194.1 статті 194 цього Кодексу.

Підпунктом 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 ПК України передбачено, що податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.ч. 1 - 3 ст. 54 МК України).

Поряд з цим, ч. 1 ст. 336 МК України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, в т.ч. проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Як вбачається з текстів акта перевірки та відзиву відповідача 1, за результатами проведеної перевірки в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати митних платежів при митному оформленні ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» імпорту товарів за зовнішньоекономічними контрактами Чернігівською митницею при дослідженні 20-ти митних декларацій (а саме: від 06.11.2020 №UA100440/2020/077014, від 04.01.2021 №UA 100170/2021/000066, від 12.01.2021 №UA100440/2021/168632, від 26.02.2021 №UA100440/2021/172571, від 03.08.2021 №UA100310/2021/187865, від 06.04.2020 №UA 100070/2020/417578, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417577, від 06.04.2020 №UA 100070/2020/417576, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417572, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417548, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417492, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417491, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417484, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417570, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417571, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417547, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417546, від 07.04.2020 №UA100070/2020/417660, від 07.04.2020 №UA100070/2020/417657, від 07.04.2020 №UA100070/2020/417656), оформлених упродовж перевіряємого періоду, встановлено факти декларування ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, не в повному обсязі. Проведеною перевіркою формування митної вартості товарів за всіма переліченими вище митними деклараціями встановлено факти заниження (не включения) Товариством складових митної вартості товарів (транспортних витрат) на підставі встановлених невідповідностей інформації, що надавалась до митного оформлення товарів, даним бухгалтерського обліку та первинним документам підприємства в загальному розмірі 1 250 557,65 грн. Встановлені порушення призвели до заниження ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 260 715,53 грн. (в т.ч. мита на товар, що ввозиться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 8 836,67 грн. та податку на додану вартість на суму 251 878,86 грн.).

У тексті позовної заяви позивач зазначив, що не погоджується з обґрунтованістю висновків акта перевірки по суті вчиненого порушення в частині, що стосується питання правомірності визнання ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» митної вартості по 15-ти митним деклараціям, датованим 6 та 7 квітнем 2020 року.

Так, на стор. 16 - 18 акта перевірки, зокрема зафіксовано наступне: «…при проведенні аналізу виконання зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2019 №19UM5500 з додатковими угодами від 06.03.2020 та від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019, укладеного ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» () з нерезидентом TECNO POOL s.p.a. (Via Buonarroti 81-35010 San Giorgio in Bosco (PD) Italy, НДС №IT 6), встановлено факт зміни умов зовнішньоекономічного контракту, які впливають на формування ціни ввезеного на митну територію України товарів та які не враховані під час визначення митної вартості товарів. Так, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2019 №19UM5500 (мовою оригіналу):

«Предмет контракта

В соответствии с этим контрактом TECNO POOL обязуется поставить на условиях FCA TECNO POOL (согласно Incoterms 2010) - 35010 San Giorgio in Bosco (PD) Италия и передать право собственности Покупателю, а Покупатель должен получить и оплатить Оборудование, указанное в коммерческом предложении фирмы TECNO POOL №.ТР19- 042.С от 18.09.2019 (Приложение 1), которое является его неотъемлемой частью.

Общая цена контракта

Общая цена контракта составляет сумму 2 150 000,00 Евро (два миллиона сто пятьдесят тысяч Евро и 00 центов), которая является общей стоимостью всего оборудования и услуг, указанных в коммерческом предложении TECNO POOL №.ТР19- 042.С от 18.09.2019 (Приложение 1), которое является его неотъемлемой частью.

Условия оплаты

Цена должна быть оплачена в соответствии со следующими условиями оплаты:

Евро 645 000,00 в момент заказа (в течение 10 дней с момента подписания контракта)

Евро 1 290 000,00 после уведомления о готовности товара к отгрузке (перед отгрузкой), Евро 215 000,00 в момент выдачи сертификата об испытании».

Додатковою угодою від 06.03.2020 до Контракту від 03.10.2019 №19UM5500 внесені зміни до умов поставки і загальної вартості Контракту та викладені в наступній редакції (мовою оригіналу):

«Предмет контракта

В соответствии с этим контрактом TECNO POOL обязуется поставить на условиях DAP ПОКУПАТЕЛЬ (согласно Incoterms 2010) - ул. Полевая, 9, с. Старые Петровцы, Киевская обл., Украина, и передать право собственности Покупателю, а Покупатель должен получить и оплатить Оборудование, указанное в коммерческом предложении фирмы TECNO POOL №.ТР19-042.С от 18.09.2019 (Приложение 1), которое является его неотъемлемой частью.

Общая цена контракта

Общая цена контракта составляет сумму 2 213 000,00 Евро (два миллиона двести тринадцать тысяч Евро и 00 центов), которая является общей стоимостью всего оборудования и услуг, указанных в коммерческом предложении TECNO POOL №.ТР 19- 042.С от 18.09.2019 (Приложение 1), которое является его неотъемлемой частью, плюс стоимость доставки в размере 63 000,00 Евро.

Условия оплаты

Цена должна быть оплачена в соответствии со следующими условиями оплаты:

Евро 645 000,00 в момент заказа (в течение 10 дней с момента подписания контракта)

Евро 1 353 000,00 после уведомления о готовности товара к отгрузке (перед отгрузкой)

Евро 215 000,00 в момент выдачи сертификата об испытании».

З межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що на виконання вищезазначеного контракту платіжними дорученнями в іноземній валюті від 16.10.2019 №67 на суму 645 000,00 EUR, від 06.03.2020 №78 на суму 1 150 000,00 EUR, від 11.03.2020 №80 на суму 63 000,00 EUR, від 11.03.2020 №79 на суму 140 000,00 EUR, від 14.07.2020 №8 на суму 40 825,00 EUR, від 26.10.2020 №44 на суму 165 000,00 EUR, від 29.12.2020 №63 на суму 50 000,00 EUR ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» сплатило на користь контрагента TECNO POOL s.p.a. (Італія) кошти на загальну суму 2 253 825,00 EUR, що повністю відповідає умовам контракту з доповненнями №19UM5500 від 03.10.2019.

Відповідно наданим ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» даним карткового рахунку 632 за контрагентом TECNO POOL s.p.a. (Італія), вищевказані господарські операції відображено записами у бухгалтерському обліку «Дебет рахунку 632 (Розрахунки з іноземними постачальниками) - Кредит рахунку 312 (Поточні рахунки в іноземній валюті)», датовані відповідно платіжним дорученням датами.

Також у картці рахунку 632 за контрагентом TECNO POOL s.p.a. (Італія) записами у бухгалтерському обліку відображено «Дебет рахунку 1521 (Виготовленння та модернізація основних засобів) - Кредит рахунку 632 (Розрахунки з іноземними постачальниками)» надходження товару за наступними митними деклараціями у митному режимі ІМ40ДЕ: МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417578 на загальну фактурну вартість 136 142,03 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417577 на загальну фактурну вартість 151 332,63 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417576 на загальну фактурну вартість 195 074,35 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417572 на загальну фактурну вартість 163 810,07 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417548 на загальну фактурну вартість 137 338,54 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417492 на загальну фактурну вартість 135 661,61 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417491 на загальну фактурну вартість 83 301,00 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417484 на загальну фактурну вартість 141 107,91 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417570 на загальну фактурну вартість 98 481,32 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417571 на загальну фактурну вартість 84 780,30 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417547 на загальну фактурну вартість 127 615,21 EUR, МД від 06.04.2020 № UA100070/2020/417546 на загальну фактурну вартість 119 047,73 EUR, МД від 07.04.2020 № UA100070/2020/417660 на загальну фактурну вартість 301 062,19 EUR, МД від 07.04.2020 № UA100070/2020/417657 на загальну фактурну вартість 243 849,90 EUR, МД від 07.04.2020 № UA100070/2020/417656 на загальну фактурну вартість 94 395,21 EUR.

Всього отримано ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» від контрагента TECNO POOL s.p.a. (Італія) згідно умовам контракту з доповненнями №19UM5500 від 03.10.2019 товару (виробниче обладнання) на загальну фактурну вартість 2 213 000,00 EUR.

Після митного оформлення додатковою угодою від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 відбулися зміни умов контракту, а саме:

«Общая цена контракта

Общая цена контракта составляет сумму 2 253 825,00 Евро (два миллиона двести пятьдесят три тысячи восемьсот двадцать пять Евро и 00 центов), которая является общей стоимостью всего оборудования и услуг, указанных в коммерческом предложении TECNO POOL №.ТР 19-042.С от 18.09.2019 (Приложение 1), которое является его неотъемлемой частью, плюс стоимость доставки в размере 63 000,00 Евро и дополнительные расходы на хранение, транспортировку в размере 40 825,00 Евро.

Условия оплаты

Цена должна быть оплачена в соответствии со следующими условиями оплаты:

Евро 645 000,00 в момент заказа (в течение 10 дней с момента подписания контракта) Евро 1 353 000,00 после уведомления о готовности товара к отгрузке (перед отгрузкой)

Евро 40 825,00 после доставки (перед выдачей сертификата об испытании)

Евро 215 000,00 в момент выдачи сертификата об испытании».

При проведені перевірки встановлено, що на виконання додаткової угоди від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» було складено акт від 20.11.2020, в якому зазначено (мовою оригіналу): «Стороны подтверждают, что услуги по Дополнительному соглашению от 25.06.2020 к Контракту №19UM5500 от 03.10.2019 согласно счету №2130491 от 25.06.2020 предоставлены TECNO POOL и оплачены Покупателем в полном объеме, а именно: услуги по хранению и транспортировке в размере 40825,00 Евро», що підтверджено платіжним дорученням в іноземній валюті від 14.07.2020 №8, в якому зазначено Платник: «ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНДАСТРІ» (TOV «BEYKERI FUD INDASTRI»), місцезнаходження/адреса 17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, смт. Козелець, вул. Соборності, буд. 125, ідентифікаційний код 32858983», Бенефіціар (отримувач): «TECNO POOL s.p.a., місцезнаходження Italy, San Giorgio in Bosco, 35010, Via Buonarroti, 81, IB AN: ІТ05Р48», Призначення платежу: «PREPAYMENT FOR STORAGE AND TRANSPORTATION BY AUTO FOR CTR 19UM5500 DD 03/10/2019, FOR INVOICE 2030354 DD 25/06/2020».

Крім того, перевірючими зазначено в тексті акта перевірки, що за даними карткового рахунку 1521 (Виготовлення та модернізація основних засобів) обліковуються основні засоби в кількості 7 окремих об`єктів (шафа для вистійки зі спиральним траспортером - 2 шт, шафа для випічки зі спіральним транспортером - 1 шт, спіральний транспортер для охолодження при кімнатній температурі - 1 шт, морозильна шафа з заморожувальною спіраллю - 2 шт, мобільна миюча станція високого тиску - 1 шт), які отримані від TECNO POOL s.p.a. (Італія) за вищезазначеними митними деклараціями та їх облікова вартість пропорційно збільшена відповідними записами у бухгалтерському обліку «Дебет рахунку 1521 (Виготовлення та модернізація основних засобів) - Кредит рахунку 632 (Розрахунки з іноземними постачальниками)» на загальну суму 40 825,00 EUR згідно акту від 20.11.2020 до додаткової угоди від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 за (мовою оригіналу) «услуги по хранению и транспортировке в размере 40 825,00 Евро».

З огляду на наведені обставини перевіряючі дійшли висновків про те, що сума 40 825,00 EUR згідно акту від 20.11.2020 до додаткової угоди від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 є нерозподіленою. Умови виділення витрат на транспортування до митного кордону України з ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, не дотримано. А тому фактичні витрати на транспортування імпортованого товару, понесені ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі», складають 40 825,00 EUR, що за офіційним курсом валюти України до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на дату оформлення митних декларацій, становить на загальну суму 1 205 226,29 грн. та підлягає включенню до складу митної вартості відповідної митної декларації».

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що 03.10.2019 року між ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» (як покупцем) і нерезидентом TECNOPOOL s.p.a. (як продавцем) був укладений контракт №19UM5500 від 03.10.2019.

За умовами цього Контракту TECNOPOOL зобов`язується поставити на умовах FCA TECNOPOOL (згідно з Incoterms 2010) - 35010 San Giorgio in Bosco (PD) Італія та передати право власності покупцю (позивачу), а покупець повинен одержати та сплатити Устаткування, зазначене у комерційній пропозиції фірми TECNOPOOL №.ТР19-042.С від 18.09.2019 (Додаток 1), який є його невід`ємною частиною. Загальна ціна контракту складає суму 2 150 000,00 Євро, яка є загальною вартістю всього обладнання та послуг, зазначених у комерційній пропозиції TECNOPOOL №.ТР19-042.С від 18.09.2019, що є невід`ємною частиною такого Контракту.

Також названі сторони узгодили наступні умови оплати: ціна має бути оплачена відповідно до таких умов оплати: 645 000,00 євро - у момент замовлення (протягом 10 днів з моменту підписання контракту), 1 290 000,00 євро - після повідомлення про готовність товару до відвантаження (перед відвантаженням), та 215 000,00 євро - у момент видачі сертифіката про випробування».

Згідно з п. 8.1 Додатку 2 до Контракту №19UM5500 від 03.10,2019, TECNOPOOL зобов`язується відвантажувати обладнання в строки, зазначені у Графіку.

У пункті 8.3 Додатку 2 до Контракту №19UM5500 від 03.10.2019 визначено, що у випадку, якщо відвантаження не може бути проведено в дату, зазначену у Графіку, з причин, за які TECNOPOOL не несе відповідальності, TECNOPOOL має право зберігати Обладнання на ризик покупця та за ціною 300 євро за кожний контейнер/вантажівку в тиждень (з мінімальною платою в розмірі 1000 євро) після 15-ти денного пільгового періоду починаючи з підтвердження TECNOPOOL, що товар готовий до відправлення. Вартість такого додаткового складу оплачується покупцем до відвантаження Обладнання. TECNOPOOL має право відмовити в доставці Обладнання, якщо покупець не оплатить витрати на додатковий склад.

У пункті 8.4 Додатку 2 до Контракту №19UM5500 від 03.10.2019 зазначено, що у випадку перенесення строку відвантаження з причин, які не відносяться до TECNOPOOL, покупець зобов`язаний оплатити будь-який внесок по Договірній ціні, яка, як очікується, буде сплачена до відвантаження Обладнання на дату, раніше погоджену для відвантаження.

Зі змісту наведених умов Контракту №19UM5500 від 03.10.2019 вбачається, що позивачем та TECNOPOOL s.p.a. визначено умови поставки FCA TECNO POOL (згідно з Incoterms 2010) - 35010 San Giorgio in Bosco (PD) Італія.

В подальшому, 06.03.2020 року сторони уклали додаткову угоду до Контракту №19UM5500 від 03.10.2019, згідно якої виклали зміст контракту у наступній редакції:

«Предмет контракту. Відповідно до цього контракту TECNOPOOL зобов`язується поставити на умовах DAP ПОКУПЦЯ (згідно з Incoterms 2010) - вул. Польова, 9, с. Старі Петрівці, Київська обл., Україна, та передати право власності Покупцю, а Покупець повинен одержати та сплатити Устаткування, зазначене у комерційній пропозиції фірми TECNOPOOL №.ТР19- 042.С від 18.09.2019 (Додаток 1), яка є його невід`ємною частиною.

Загальна ціна контракту. Загальна ціна контракту складає суму 2 213 000,00 Євро (два мільйони двісті тринадцять тисяч Євро та 00 центів), яка є загальною вартістю всього обладнання та послуг, зазначених у комерційній пропозиції TECNOPOOL №.ТР 19-042.С від 18.09.2019 (Додаток 1), яке є його невід`ємною частиною, ПЛЮС ВАРТІСТЬ ДОСТАВКИ У РОЗМІРІ 63 000.00 Євро.

Умови оплати. Ціна має бути оплачена відповідно до таких умов оплати: Євро 645 000,00 у момент замовлення (протягом 10 днів з моменту підписання контракту), Євро 1 353 000,00 після повідомлення про готовність товару до відвантаження (перед відвантаженням) Євро 215 000,00 у момент видачі сертифіката про випробування».

Таким чином, після підписання зазначеної Додаткової угоди між позивачем та TECNOPOOL s.p.a. було визначено нові умови поставки товару, а саме - DAP покупця (згідно з Incoterms 2010) - вул. Польова, 9, с. Старі Петрівці, Київська обл., Україна, та відповідно передбачено вартість доставки 63 000,00 євро, яку мало сплатити ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі».

10.03.2020 TECNOPOOL s.p.a. виписало на адресу ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» інвойс за №2030152, згідно якого вартість доставки DAP покупця (згідно з Incoterms 2010) - вул. Польова, 9, с. Старі Петрівці, Київська обл., Україна, становить 63 000,00 Євро.

6 та 7 квітня 2020 ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» здійснило розмитнення товару за ціною, вказаною в контракті №19UM5500 від 03.10.2019 з урахуванням вартості доставки товарів, яка складає 63 000,00 євро, за митними деклараціями від 06.04.2020 №UA100070/2020/417578, від 06.04.2020 №UA 100070/2020/417576, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417572, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417492, від 06.04.2020 №UА100070/2020/417484, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417571, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417546, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417657, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417548, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417491, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417577, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417570, від 06.04.2020 №UA100070/2020/417547, від 07.04.2020 №UA100070/2020/417660, від 07.04.2020 №UA100070/2020/417656.

При цьому, як пояснив представник позивача та не спростовано належними доказами відповідачем, з вини ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» відвантаження імпортного обладнання було перенесено з січня місяця на березень 2020 року (що у свою чергу потягло за собою зберігання вантажівок до моменту їх відвантаження та надмірні зупинки вантажівок на митниці України), TECNOPOOL s.p.a. звернулося до Товариства з вимогою компенсувати додаткові витрати на зберігання вантажу, штраф (накладений експедитором на TECNOPOOL s.p.a.) за простій та додаткові транспортні витрати по території України, які в березні 2020 року збільшились в порівнянні з січнем 2020 року.

Як наслідок, 25.06.2020 між ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» TECNOPOOL s.p.a. було укладено додаткову угоду до контракту №19UM5500 від 03.10,2019, згідно якої сторони визначили, що:

- загальна ціна контракту складає суму 2 253 825,00 євро, яка є загальною вартістю всього обладнання та послуг, зазначених у комерційній пропозиції TECNOPOOL №ТР 19- 042.С від 18.09.2019 (Додаток 1), який є його невід`ємною частиною, плюс вартість доставки у розмірі 63 000,00 євро та додаткові витрати на зберігання, транспортування у розмірі 40 825,00 євро;

умови оплати: ціна має бути оплачена відповідно до таких умов оплати: 645 000,00 євро - у момент замовлення (протягом 10 днів з моменту підписання контракту), 1 353 000,00 євро - після повідомлення про готовність товару до відвантаження (перед відвантаженням), 40 825,00 євро - після доставки (перед видачою сертифіката про випробування), та 215 000,00 євро - на момент видачі сертифіката про випробування.

На виконання цієї Додаткової угоди TECNOPOOL s.p.a. виставило ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» інвойс №20303554 від 25.06.2020 на загальну суму 40 825,00 євро, за змістом якого TECNOPOOL s.p.a. списує з позивача наступні додаткові плати, а саме: за оренду місця для зберігання матеріалів протягом лютого та березня (7 тижнів* 12 вантажів * 300 Євро) у сумі 25 200,00 євро, за збільшення вартості перевезення за відстрочку відвантаження з січня до кінця березня 2020 року - 9 675,00 євро та додаткову плату за додаткову зупинку після прибуття (митниця) (17 днів *350 Євро) - 5 950,00 євро.

Згідно акту від 20.11.2020 до додаткової угоди від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 сторони підтверджено, що послуги по додатковій угоді від 25.06.2020 до контракту №19UM5500 від 03.10.2019 згідно рахунку (інвойсу) №2030354 від 25.06.2020 були надані TECNOPOOL s.p.a та оплачені ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» в повному обсязі, а саме: послуги зі зберігання та транспортування в розмірі 40 825,00 євро.

За змістом долученого позивачем до матеріалів справи листа контрагента-нерезидента TECNOPOOL s.p.a від 27.08.2022 вих. № 22UM5761 вбачається встановити походження та значення визначених в інвойсі №20303554 від 25.06.2020 сум, що мали бути сплачені позивачем додатково. А саме, що: нарахована сума 25 200,00 євро - є платою (компенсацією) за оренду додаткових приміщень для зберігання вантажу в Італії, через перенесення позивачем термінів доставки; нарахована сума 9 675,00 євро - є вартістю транспортування товару (обладнання) по території України; нарахована сума 5 950,00 євро є компенсацією TECNOPOOL s.p.a його додаткових витрат пов`язаних з непередбачуваним простоєм вантажівок з Товаром (Обладнанням) на українській митниці.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що суми, які містяться в інвойсі №20303554 від 25.06.2020 року можна умовно виділити на транспортні витрати по території України - 9 675,00 євро, та витрати не пов`язані з транспортом - 31 150,00 євро. Зазначені суми коштів документально підтверджені та піддаються числовому обчисленню, та водночас є окремо виділеними з ціни імпортованих товарів, у зв`язку з чим, в силу норм ч. 11 ст. 58 МК України зазначені суми не мали бути включені позивачем до митної вартості імпортних товарів, оформлених за митними деклараціями від 06.04.2020 та 07.04.2020, а тому висновки акта перевірки про порушення позивачем норм п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України та п. 190.1 ст. 190 ПК України в наведеній частині є протиправними, що в свою чергу свідчить про протиправність винесених податкових повідомлень - рішень та є підставою для задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправним та скасування рішення Державної митної служби України від 18.02.2022 №08-1/10-06/13/1285 про результати розгляду скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916 (далі - Порядок №916).

Так, п. 1 розд. IX Порядку №916, передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

Згідно п. 2 розділу IX Порядку №916, за результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.

У рішенні про результати розгляду скарги також зазначається про право особи, яка подала скаргу, у разі її незгоди з прийнятим рішенням оскаржити таке рішення до контролюючого органу вищого рівня у строки, визначені законодавством, або в судовому порядку.

Втім, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2020 року у справі № 826/11086/18, колегія суддів наголошує, що правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» до Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної митної служби України від 18.02.2022 року №08-1/10-06/13/1285 про результати розгляду скарги немає, оскільки це рішення не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

Щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення до суду та необхідності залишення позову без розгляду з даної підстави, варто зазначити, що відповідно до ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження та змісту спірного рішення, судом першої інстанції доводи позивача щодо причин пропуску строку були визначені поважними, із такими доводами погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем було оскаржено податкові повідомлення - рішення від 07.12.2021 року №9 та №9 в адміністративному порядку, за результатами розгляду якого, рішенням ДМС України від 18.02.2022 року №08-1/10-06/13/1285 скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення контролюючого органу без змін. Вказане рішення отримано позивачем поштою 22.02.2022 року, отже строк, передбачений п. 59.19 ст. 56 ПК України закінчився для позивача 23.03.2022 року.

Втім, колегією суддів враховано, що з 24.02.2022 року розпочалося повномастабне військове вторгнення Російської Федерації в Україну та було запроваджено воєнний стан.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 та 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 19.04.2022 № 7300, від 17.05.2022 р. № 341, від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом генерального директора ТОВ ІІ «Бейкері Фуд Індастрі» № 15 від 28.02.2022 року було призупинено з 01.03.2022 року господарську діяльність підприємства.

Починаючи з 25 квітня 2022 року перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) визначається Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України у наказі від 25 квітня 2022 року № 75.

Згідно з вказаним нормативно-правовим актом Чернігівська обл. (а саме місце розташування позивача - смт. Козелець) з 25 квітня 2022 року не належать до районів проведення воєнних (бойових) дій або районів, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Втім, як наголошено позивачем, юрист підприємства Гайдук А.В., відповідно до витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 призваний на військову службу (саме до повноважень останнього входило складання позовних заяв, в тому числі захист інтересів позивача у суді), лише з 29.08.2022 року між позивачем та АО «Правова та економічна безпека» було укладено додаткову угоду про надання правової допомоги (в т.ч. складення позовної заяви) в межах спірних правовідносин, і вже у вересні 2022 року позивач звернувся із відповідним позовом, з огляду на що колегія суддів вважає доводи позивача щодо поважності пропуску строку звернення до суду обґрунтованими та не вбачає підстав для залишення позову без розгляду.

Необгрунтованими, на переконання колегії суддів, є доводи Чернігівської митниці про допущені позивачем зловживання процесуальними правами, з огляду на наступне.

Так, як зазначено апелянтом в апеляційній скарзі позивачем було подано 3 ідентичні позову до Окружного адміністративного суду м. Києва за вих.№ 2109/4 (справа № 640/1582/22), 2109/2 (справа № 640/15829/22), № 2109/3 (справа № 640/15832/22), після чого у справах № 640/15832/22 та № 640/15829/22 позовні заяви було відкликано, внаслідок чого постановлено ухвали про повернення таких позовних заяв, на переконання апелянта вказане свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами, наслідок чого, в силу положень ст. 45 КАС України є залишення позовної заяви без розгляду чи повернення такої.

Частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 2 названої правової норми, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Разом з тим, відповідно до інформації з ЄДРСР, та відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року у справі № 640/15832/22, предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 11 грудня 2021 року №2; №3 та рішення Державної митної служби України №08-1/10-06/13/1294 від 15 лютого 2022 року про результати розгляду скарги, що не є тотожними предметом розгляду у даній справі.

Натомість з ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року № 640/15829/22 предметом позову є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, втім встановити номери та дати винесення спірних податкових повідомлень - рішень не є можливим, позаяк таких реквізитів не вказано в ухвалі суду, з огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не доведено факту зловживання процесуальними правами ТОВ з ІІ «Бейкері Фуд Індастрі».

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Чернігівської митниці та Державної митної служби України - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Чернігівської митниці та Державної митної служби України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 07.12.2021 року №9 та №9.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Бейкері Фуд Індастрі» (, адреса місцезнаходження: 17000, Чернігівська обл., смт. Козелець, вул. Соборності, 125) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 855,28 грн. (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 28 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43985581, адреса місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, просп. Перемоги, 6).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2023 року.