Справа № 160/19899/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
13.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) вчинити певні дії щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ):
- зарахувати до пільгового Списку №1 періодів роботи на ВАТ «Криворізький рудоремонтний завод» учнем підручного сталевара, підручним сталевара, сталеваром з 14.06.1991 по 15.11.1991, з 27.01.1994 по 03.05.2000, з 12.10.2000 по 31.10.2001;
- зарахувати до Списку №1 періоди роботи ОСОБА_1 підручним сталевара, сталеваром на ВАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» з 01.11.2001 по 03.01.2008;
- зарахувати до Списку №1 період роботи на ВАТ «Регом» 19.12.2009 по 03.03.2011 підручним сталевара, сталеваром;
- зарахувати до Списку №1 період роботи сталеваром 27.11.2018 по 01.12.2022 (на час розрахунку стажу) ТОВ Метінвест «Криворізький ремонтно-механічний завод»;
- зарахувати до Списку №1 період строкової служби в армії 24.11.1991 по 02.12.1993;
- зарахувати до Списку №2, ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в Криворізькому психоневрологічному диспансері з 06.08.2013 по 20.11.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пільгову пенсію, відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07.07.2022, з урахуванням вимог п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 щодо обчислення пільгового стажу в період участі в бойових діях 1 місяць за 3.
Цією ж ухвалою відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, а також зобов`язано відповідачів надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області своїм правом на надання до суду відзиву на позовну заяву не скористались. При цьому заяв або клопотань відповідачів до суду також не надходило.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 07.07.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та відповідними документами.
Разом з тим, комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 11.08.2022 №7 про результати розгляду заяви, у якому зазначено наступне.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював у ВАТ «Регом» з 18.09.2008 по 03.03.2011 підручним сталевара, сталеваром ливарної дільниці ливарно механічного цеху.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Згідно п. 1 (ливарне виробництво) розділу XI «Металообробка» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, право на пільгову пенсію мають сталевари всіх найменувань та їх підручні.
У трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу заявника в шкідливих умовах повний робочий день.
Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація ВАТ «Регом» (00190791) припинена за судовим рішенням у зв`язку з банкрутством.
У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру основним видом діяльності підприємства було: виробництво машин та устаткування для добувної промисловості й будівництва.
У довідці архівного відділу Криворізької міської ради від 06.01.2022 №Я-658/25-02, №3177 зазначено, що в наказах з кадрових питань, особових картках звільнених працівників ВАТ «Регом» ОСОБА_1 значиться: з 18.09.2008 (наказ №566-к від 16.09.2008) підручним сталевара ливарної дільниці ливарно-механічного цеху; з 24.03.2009 (наказ №164-к від 24.03.2009) сталеваром ливарної дільниці ливарномеханічного цеху, з 03.03.2011 (наказ №40 від 03.03.2011) звільнений.
У відомостях нарахування заробітної плати заявник значиться з вересня 2008 року по березень 2011 року, заробітна плата нараховувалась, окрім серпня 2009 (довідка від 04.02.2022 №Я-139-В/25-02).
Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (Порядок проведення атестації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442).
Згідно наказу від 20.12.2004 №534 ВАТ «Регом» про результати атестації робочих місць сталевари електропечі, підручні сталеварів електропечі атестовані за Списком №1 розділ XI п. 11.1а-3.
Згідно з вимогами п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до розділу V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування. випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» Списку робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, право на пільгову пенсію згідно ст. 114 Закону поширюється на підручних сталеварів установок електрошлакового переплавлення, підручних сталеварів електропечей труболиварного виробництва.
До виробництва чорних металів відноситься: доменне, сталеплавильне, феросплавне, прокатне і трубне виробництва. На підприємствах чорної металургії наряду з цими виробництвами є: коксове і коксохімічне, виробництво шамота.
ОСОБА_1 працював в ливарно-механічному цеху металообробного виробництва.
Оскільки заявник не працював в металургійному виробництві (на умовах п. 3 ст. 114) права на підтвердження пільгового стажу відповідно до п. 3 ст. 114 Закону немає.
За таких обставин Комісією прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 18.09.2008 по 31.07.2009, з 01.09.2009 по 19.12.2009, для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.
29.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії.
Вік заявника 39 років.
Страховий стаж особи становить 28 років 11 місяців 10 днів, в тому числі робота за Списком №1 01 рік 02 місяці 03 дні.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок №03-187 від 30.12.2021, №03-192 від 30.12.2021 та №02/3-118 від 17.01.2022, оскільки в довідках не зазначено в якому виробництві працював сталеваром.
Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє. Працює. Право на пенсійну виплату набуде за наявності пільгового стажу (Список №1, на посаді сталевара) не менше 20 років. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
Позивач вважає зазначені рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Згідно з п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.
Відповідно до положень п. 16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Аналогічна норма закріплена в ст. 14 Закону України №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 (далі Закон №1788-ХІІ).
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якого у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватись записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачами до пільгового страхового стажу позивача не зараховано періоди:
- у ВАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» з 19.09.1991 по 15.11.1991, з 27.01.1994 по 03.05.2000, з 12.10.2000 по 13.08.2001, підручним сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху №7, та з 14.08.2001 по 31.10.2001 сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху №7;
- у ЗАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» з 01.11.2001 по 03.01.2008 сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху;
- у ВАТ «Регом» з 18.09.2008 по 03.03.2011 підручним сталевара, сталеваром ливарної дільниці ливарно механічного цеху;
- у ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» з 27.11.2018 по теперішній час сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху;
Між тим, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 14.06.1991 наявні наступні записи:
- 14.06.1991 прийнятий у сталефасоноливарний цех №7 Криворізького центрального рудоремонтного заводу гірничо-збагачувального обладнання імені 60-річчя СРСР учнем підручного сталевара електропечі, згідно наказу від 13.06.1991 №356 (запис №1);
- 19.09.1991 переведений у сталефасоноливарному цеху №7 підручним сталевара електропечі третього розряду, згідно наказу від 23.09.1991 №594 (запис №2);
- 15.11.1991 звільнений у зв`язку з призивом на воєнну службу п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР, згідно наказу від 19.11.1991 (запис №3);
- з 24.11.1991 по 02.12.1993 служба в Збройних Силах, згідно в/к УН №0825122 від 29.10.1994 (записи №№4-5);
- 27.01.1994 прийнятий в сталефасоноливарний цех №7 Криворізького Центрального рудоремонтного заводу гірничозбагачувального устаткування підручним сталевара електропечі четвертого розряду, згідно наказу від 25.03.1994 №46 (запис №6);
- 05.10.1995 переведений у сталефасоноливарний цех №7 підручним сталевара електропечі п`ятого розряду, згідно наказу від 10.10.1995 №579 (запис №7);
- Криворізький Центральний рудоремонтний завод гірничозбагачувального устаткування перетворений у відкрите акціонерне товариство «Криворізький Центральний рудоремонтний завод» 13.021996, наказ від 13.01.1995 №а-АТ;
- 03.05.2000 звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №140 від 11.05.2000 (запис №8);
- 12.10.2000 прийнятий у сталефасоноливарний цех №7 ВАТ «Криворізький Центральний рудоремонтний завод» підручним сталевара електропечі п`ятого розряду по 11.04.2001, згідно наказу від 14.10.2000 №816 (запис №9);
- 20.07.2001 переведений у сталефасоноливарний цех №7 підручним сталевара електропечі шостого розряду, згідно наказу від 20.07.2001 №533 (запис №10);
- 14.08.2001 переведений у сталефасоноливарний цех №7 сталеваром електропечі шостого розряду, згідно наказу від 14.08.2001 №577 (запис №11);
- 31.10.2001 звільнений по переведенню у ЗАТ «Криворізький завод гірничого обладнання», згідно наказу від 12.10.2001 №960 (запис №12);
- 01.11.2001 прийнятий енергетиком сталефасоноливарного цеху в порядку переведення з ВАТ «КЦРЗ», згідно наказу від 31.10.2001 №545-к (запис №13);
- 01.11.2001 прийнятий сталеваром електропечі шостого розряду сталефасоноливарного цеху №3, згідно наказу від 31.10.2001 №1368 (запис №14);
- 01.03.2005 переведений сталеваром електропечі шостого розряду сталефасоноливарного цеху №1, згідно наказу від 24.02.2005 №148 (запис №15);
- 01.08.2006 переведений сталеваром електропечі шостого розряду сталефасоноливарного цеху, згідно наказу від 26.07.2006 №638 (запис №16);
- 03.01.2008 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, згідно наказу №7 від 05.01.2008 (запис №17);
- з 17.01.2008 по 17.09.2008 перебування на обліку в Саксаганському районному центрі зайнятості (записи №№18-25);
- 18.09.2008 прийнятий підручним сталевара п`ятого розряду на ливарну дільницю в ливарно-механічний цех №2, згідно наказу №566-к від 16.09.2008 (запис №26);
- 24.03.2009 переведений сталеваром шостого розряду на ливарну дільницю в ливарно-механічний цех №2, згідно наказу №164к від 24.03.2009 (запис №27);
- 03.03.2011 звільнений у відповідності до ст. 40 п. 1 КЗпП України за скороченням штату, згідно наказу №40-к від 03.03.2011 (запис №28);
- з 06.04.2011 по 08.08.2011 перебування на обліку в Саксаганському районному центрі зайнятості (записи №№29-32);
- 06.08.2013 прийнятий у Комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими психіатричного відділення №3, з правом пільгового пенсійного забезпечення по списку №2, згідно наказу №163 від 05.08.2013 (запис №33);
- 05.06.2015 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 Постанови КМУ №36 від 16.01.2003, згідно наказу №102ос від 05.6.2015 (запис №34);
- 26.11.2018 звільнений від займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №339ос від 26.11.2018 (запис №35);
- 27.11.2018 прийнятий у ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» сталеваром електропечі шостого розряду сталеплавильної дільниці №3 сталефасоноливарного цеху, згідно наказу від 26.11.2018 №2994-к (запис №36);
- 01.04.2020 за підсумками атестації робочих місць за умовами праці по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, згідно наказу від 31.03.2020 №264 (запис №37).
Вирішуючи питання щодо неврахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача, виходить з такого.
Суд звертає увагу, що записи в трудовій книжці позивача ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались.
Під час роботи позивача у спірні періоди щодо професій підручний сталевар електропечі та сталевар електропечі застосовувались постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461. Перелічені вище посади відносяться до Списку №1 розділу ІІІ «Металургійне виробництво (чорна металургія)»/«Чорна металургія».
Посади підручний сталевар електропечі та сталевар електропечі відносяться до Списку №1 розділу ІІІ «Чорна металургія» та відповідно до записів у трудовій книжці позивача зазначені періоди роботи повинні бути зараховані до пільгового стажу.
Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
В даному випадку, трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 від 14.06.1991 містить записи на підтвердження роботи позивача за професіями, які віднесені до Списку №1. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом уповноваженої особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином.
Крім того, пільговий характер роботи позивача у спірні періоди підтверджується наступними уточнюючими довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній: №03-56 від 21.10.2022, №03-187 від 30.12.2021, виданих АТ «КОРУМ Криворізький завод гірничого обладнання»; №02/3-118 від 17.01.2022, №02/3-2207 від 21.10.2022, виданих ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод»; №79 від 14.04.2011, виданій ВАТ «Регом»; №03-97 від 21.10.2022, №03-192 від 30.12.2021, виданих ПрАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод», а також копіями наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці, які містяться у матеріалах справи, та були надані позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення пільгової пенсії.
Разом з тим, в уточнюючих довідках міститься інформація про роботу позивача повний робочий день на вказаних вище посадах у спірні періоди.
Суд наголошує, що підставою видачі довідок зазначені первинні документи: особиста картка, штатний розпис, контрольні табелі фактично відпрацьованого часу, технологія виробництва.
Отже, довідки відповідають вимогам п. 20 Порядку №637, тому, підстави для їх прийняття пенсійним органом для підтвердження пільгового стажу позивача відсутні.
Разом з тим, неможливість перевірки відповідачем наданих документів не є підставою для відмови у призначенні (переведенні) пенсії.
Суд зазначає, що доказів недостовірності наданих позивачем документів пенсійному органу не надано.
Також, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Таким чином, законодавець не тільки наділив пенсійні органи правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.
Всупереч наведеному, відповідачем не надано суду доказів щодо здійснення ним своїх повноважень в частині отримання додаткових документів/надання заявнику допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу.
Більше того, орган Пенсійного фонду, відмовляючи у зарахуванні спеціального стажу з формальних підстав, а саме, того, що у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу заявника в шкідливих умовах повний робочий день, жодних дій по самостійній перевірці повноважень відповідної особи та перевірки достовірності поданих документів не вчиняв.
Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а та від 11.07.2019 у справі №127/1849/17 викладено висновки, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.
Згідно із ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
З наведених норм вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в повноваженнях підписанта довідки, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Таким чином, особа, яка претендує на отримання пенсії, не може нести відповідальність за небажання виконання Пенсійним органом своїх повноважень (проведення перевірки щодо достовірності видачі довідок).
Таким чином, відсутність у відповідача бажання здійснити перевірку відомостей, що відображена у наданих довідках, за загальним правилом, не може бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Отже до пільгового стажу позивача протиправно не зараховано періоди роботи позивача у ВАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» з 19.09.1991 по 15.11.1991, з 27.01.1994 по 03.05.2000, з 12.10.2000 по 13.08.2001, підручним сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху №7, та з 14.08.2001 по 31.10.2001 сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху №7; у ЗАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» з 01.11.2001 по 03.01.2008 сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху; у ВАТ «Регом» з 18.09.2008 по 03.03.2011 підручним сталевара, сталеваром ливарної дільниці ливарно механічного цеху; у ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» з 27.11.2018 по теперішній час сталеваром електропечі сталефасоноливарного цеху.
Зазначені посади відносяться до посад Списку №1 розділу ІІІ «Чорна металургія».
Доводи щодо неможливості зарахувати до стажу спірні періоди роботи позивача з підстав відсутності у трудовій книжці позивача відомостей про роботу в шкідливих умовах повний робочий день та в уточнюючих довідках про те, в якому виробництві працював сталеваром позивач, до уваги судом не беруться, оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні записи, які підтверджують пільговий характер роботи позивача у спірні періоди, крім того, як вже встановлено судом, робота позивача у чорній металургії в шкідливих умовах повний робочий день підтверджується уточнюючими довідками.
Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до п. 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, відтак, суд не погоджується із доводами пенсійного органу щодо неможливості зарахувати до стажу спірні періоди роботи позивача з підстав відсутності у трудовій книжці позивача відомостей про роботу в шкідливих умовах повний робочий день.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.
Також, варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Пенсійні органи, приймаючи оскаржені рішення, не врахували, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
У зв`язку з викладеним вище, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача у ВАТ «Криворізький рудоремонтний завод» учнем підручного сталевара, підручним сталевара, сталеваром з 14.06.1991 по 15.11.1991, з 27.01.1994 по 03.05.2000, з 12.10.2000 по 31.10.2001; у ВАТ «Криворізький завод гірничого обладнання» підручним сталевара, сталеваром з 01.11.2001 по 03.01.2008; у ВАТ «Регом» підручним сталевара, сталеваром з 19.12.2009 по 03.03.2011; у ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» сталеваром з 27.11.2018 по теперішній час.
Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку, може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці роботи.
Таким чином, у позивача є право на обчислення його пільгового стажу із застосуванням пільгового обчислення, а саме: один рік фактичної роботи за один рік і три місяці, тобто з коефіцієнтом 1.3.
Щодо позовної вимоги про зарахування до Списку №2 періоду роботи молодшою медичною сестрою з догляду за хворими психіатричного відділення №3 в Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» з 06.08.2013 по 20.11.2018, суд зазначає, що вказаний період роботи позивача підтверджується записами у трудовій книжці, зокрема щодо підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (запис №34), а тому, підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Разом з тим, пільговий характер роботи позивача за вказаною вище посадою підтверджується довідкою, уточнюючою особливий характер роботи і умови праці, і підтверджуючою постійну зайнятість на роботах, передбачених Списками від 26.11.2018 №8608.
Проте, оскаржені позивачем рішення пенсійних органів не містять інформації щодо незарахування вказаного періоду до пільгового стажу роботи позивача, позивачем не надано доказів такого незарахування, а у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відсутня інформація, що такий період не зараховано до пільгового стажу позивача та підстави його незарахування.
З огляду на викладене, суд позбавлений можливості зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати вказаний період роботи до пільгового стажу позивача, з огляду на недоведення позивачем протиправності такого незарахування.
Окремо суд зазначає щодо віку осіб, які мають право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, суд звертає увагу відповідача на те, що положення вказаної норми передбачають наявність права особи на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до Списку №1 період строкової служби в армії з 24.11.1991 по 02.12.1993, суд зазначає таке.
Відповідно до абз.2, 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених Кодексом цивільного захисту України, законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Абзацом 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до записів трудової книжки позивач в період з 24.11.1991 по 02.12.1993 проходив службу в Збройних Силах.
Підтвердженням даного факту є військовий квиток серії НОМЕР_4 від 29.10.1991.
Однак, в оскаржених рішеннях відсутня інформація щодо незарахування до пільгового стажу позивача вказаного періоду проходження служби у Збройних Силах, що унеможливлює суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати вказаний період до пільгового стажу позивача, з причин недоведення протиправності такого незарахування.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_5 від 29.06.2016 №4090 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, позивач у період з 16.10.2015 по 28.01.2016, з 09.02.2016 по 31.05.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у м. Красногригорівка, м. Мар`їнка Донецької області.
Крім того, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.01.2022 №05/6 позивач з 24.11.1991 по 02.12.1993 проходив строкову військову службу, з 12.08.2015 по 04.10.2016 проходив військову службу за частковою мобілізацією, з 24.02.2020 по 24.08.2020 проходив службу за контрактом, що також підтверджується записом у військовому квитку позивача серії НОМЕР_4 від 29.10.1991.
Також, 26.02.2022 позивача було призвано за загальною мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та призначено наказом військової частини НОМЕР_6 від 26.02.2022 №56 на посаду 104975А182.
Враховуючи те, що з 26.02.2022 ОСОБА_1 було призвано за мобілізацією згідно Указу Президента від 24.02.2022 №69/2022, стаж роботи з 26.02.2022 по дату припинення проходження служби підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а відтак, при призначенні пенсії такий пільговий стаж підлягає обрахунку із застосуванням коефіцієнту 1.3 відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити позивачу пільгову пенсію, відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07.07.2022, з урахуванням вимог п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 щодо обчислення пільгового стажу в період участі в бойових діях 1 місяць за 3, суд зазначає, що не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Крім того, суд наголошує, що позивачу пенсія ще не призначена, а отже позовні вимоги щодо призначення позивачу пільгової пенсії, відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07.07.2022, з урахуванням вимог п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 щодо обчислення пільгового стажу в період участі в бойових діях 1 місяць за 3, заявлені на майбутнє та є передчасними.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому, суд позбавлений можливості втручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначати пенсії за віком на пільгових умовах, у тому числі з урахуванням вимог п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 щодо обчислення пільгового стажу в період участі в бойових діях 1 місяць за 3, у зв`язку з чим така вимога задоволенню не підлягає.
Разом з тим, суд зазначає, що у рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 №21-87а13.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому, завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення, нарахування, виплати тощо пенсії.
Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо призначення пенсії віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому, суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначити пенсію позивачу.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 07.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, оскільки це є необхідним для ефективного та повного захисту прав та законних інтересів позивача.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Суд зазначає, що розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 47, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.08.2022 №7 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 у Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький рудоремонтний завод» учнем підручного сталевара, підручним сталевара, сталеваром з 14.06.1991 по 15.11.1991, з 27.01.1994 по 03.05.2000, з 12.10.2000 по 31.10.2001; у Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» підручним сталевара, сталеваром з 01.11.2001 по 03.01.2008; у Відкритому акціонерному товаристві «Регом» підручним сталевара, сталеваром з 19.12.2009 по 03.03.2011; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» сталеваром з 27.11.2018 по теперішній час.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 15.02.2023.

Суддя О.В. Царікова