Справа № 200/1737/22
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Справа№200/1737/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третьої особи Святогірської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третьої особи Святогірської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Маяківської сільської ради Слов`янського району від 10.07.2020 року №7/53-794/3 позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої у АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,15га із земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту с. Маяки. На виконання вказаного рішення на замовлення позивача, ФОП ОСОБА_2 був розроблений проект, який виконаний у повній відповідності до вимог законодавства. Позивач зауважив, що рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Слов`янському районі міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру від 22.09.2021 року №РВ-021 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за вказаним проектом, оскільки електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа, а саме ця земельна ділянка начебто знаходиться за межами населеного пункту. Позивач наголосив, що відповідно до проекту - виконані геодезичні роботи та визначені координати земельної ділянки, визначено в натурі та закріплено на місцевості межі земельної ділянки, які згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання погоджені Маяківською сільською радою та іншими суміжними землекористувачами і жодних зауважень не надходило, окрім цього Маяківська сільська рада є власником земельної ділянки, своїми відповідними рішеннями підтвердила знаходження вказаної земельної ділянки в межах населеного пункту. Позивач зазначив, що ним також було отримано позитивний висновок про погодження проекту відділу містобудування та архітектури Слов`янської райдержадміністрації, відповідно до якого земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови, тобто в межах населеного пункту. Окрім цього позивачем отримано позитивний висновок про погодження проекту експертом державної експертизи Дергеокадастру, згідно якого проект відповідає земельному законодавству та прийнятим до нього нормативним актам. В тому числі зазначена земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови комунальної власності в межах населеного пункту земель запасу Маяківської сільської ради. Позивач зауважив, що позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування. При цьому вказана земельна ділянка межує з іншими земельними ділянками в межах вулиці, що підтверджується роздруківкою з сайту держгеокадастру, має поштову адресу. Таким чином, позивач вважає підстави для відмови відповідача надуманими. На підставі вищезазначеного, позивач вважає рішення відповідача про відмову у внесенні відомостей до державного земельного кадастру незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зазначеною ухвалою відповідачу був встановлений строку 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Судом встановлено, що ухвалу суду про відкриття провадження по справі відповідач отримав, про що свідчить відповідна відмітка в графі «наявність кабінету ЕС» та відповідна відмітка в графі «доставлено» «дата встановлення статусу» зазначена 27.02.2022 року, тобто відповідач про відкриття провадження по справі був належним чином повідомлений.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ) є громадянином України відповідно до паспорту № НОМЕР_2 , виданого 07.06.2021 року, орган що видав 4623.

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (84113, Донецька обл., м. Краматорськ, пл. Машинобудівників, буд.16, ) в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Святогірська міська рада (84130, Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Сосюри, буд.8; ).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся із заявою від 09.07.2020 року до Маяківського сільського голови Слов`янського району Донецької області ОСОБА_3 з проханням дати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Рішенням Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 10 липня 2020 року № 7/53-794/3 за результатом розгляду заяви позивача вирішено: п.1) надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1500 га із земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту (запас) Маяківської сільської ради громадянину ОСОБА_1 ; п.2) Зобов`язано гр. ОСОБА_1 оформити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку та подати на затвердження сесії сільської ради; п.3) Розробку та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснити протягом одного року з моменту прийняття рішення; п.4) Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань агропромислового комплексу та земельних відносин.

Позивачем, 14 липня 2020 року було подано заяву фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 з проханням розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Маяківської сільської ради від 10.07.2020 року №7/53-794/3.

На виконання цього рішення та відповідно до поданої заяви до ФОП ОСОБА_2 , позивач уклав договір № 36/07-20 від 14 липня 2020 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

На виконання договору № 36/07-20 від 14 липня 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , сертифікованим інженером-землевпорядником, розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пояснювальної записки до цього проекту пунктом 1 «основні відомості про земельну ділянку» зазначено, що на момент обстеження у липні 2020 року, земельна ділянка, що відводиться у власність розташована на території Маяківської сільської ради, АДРЕСА_1 ; землі комунальної власності Маяківської сільської ради не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів (запас). Ділянка вільна від забудови. Згідно ст.19 («категорії земель») глави 4 («склад та цільове призначення земель України») розділу ІІ («землі України») Земельного кодексу України ділянка відноситься до пункту б) землі житлової та громадської забудови. Код цільового призначення земельної ділянки згідно з КВЦПЗ К.16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Відповідно до ст.150 ЗК України, наказу Держкомзему України від 06.10.2003 року №245 «Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів» ділянка, яка передбачена до відводу, не підпадає під категорію особливо цінних земель. В пункті 2 «проектне рішення» зазначено, в результаті проведення землевпорядних робіт встановлені та погоджені межі земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Земельна ділянка розташована в межах села Пришиб і межує: з півночі до півдня: землі комунальної власності Маяківської сільської ради; із заходу: земельна ділянка АДРЕСА_3 ; земельна ділянка має: конфігурацію чотирикутника; рельєф місцевості рівнинний; під`їзд до ділянки здійснюється з земель загального користування. Даним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно ст.12, 121 ЗК України, ст.ст.25,50 ЗУ «Про землеустрій», передбачено відвести безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови комунальної власності (запас) Маяківської сільської ради. Гр. ОСОБА_1 зобов`язаний: використовувати ділянку за цільовим призначенням; до використання земельної ділянки приступити після отримання правовстановлюючих документів на землю. Проект землеустрою складений у відповідності з вимогами наступних нормативних документів: Земельний кодекс України; Закон України «Про землеустрій»; інструкція про державний геодезичний нагляд; умовні знаки для топографічних планів М 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500; інструкція з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500, ГКНТА-14. 04-02-98.

11 серпня 2020 року №01-22/254 Відділом містобудування та архітектури Слов`янської райдержадміністрації складено Висновок відділу містобудування та архітектури по відводу земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови комунальної власності (запас) Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області.

20 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області складено Висновок (№ 14132/82-20) «Про розгляд документації із землеустрою», згідно якого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (замовник: гр. ОСОБА_1 , розробник документації із землеустрою: ФОП ОСОБА_2 ) погоджено. Відповідно до графи «аналіз документації із землеустрою на відповідність її положень вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, документації із землеустрою проект землеустрою відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Відповідно до графи «зауваження та пропозиції до документації із землеустрою» - зауваження відсутні.

01 вересня 2021 року позивач подав заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру по вищезазначеній земельній ділянці.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Гільовим Д.О. від 22 вересня 2021 року № РВ-021 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 від 01 вересня 2021 року (реєстраційний номер ЗВ-021) з підстав:

- електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа.

Як зазначено у протоколі № ПП-021 проведення перевірки електронного документа (реєстраційний номер заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ЗВ-021 не відповідає:

- наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки.

Відповідно до висновку щодо перевірки електронного документа державним кадастровим реєстратором Відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Гільовим Д.О., було зазначено що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що: відповідно даних індексної кадастрової карти земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту.

Будучи не згодним із Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Гільовим Д.О. від 22 вересня 2021 року № РВ-021, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI (далі Закон № 3613-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 3613-VI, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Частиною 5 ст. 5 зазначеного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 9 Закону № 3613-VI, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до ст. 9 Закону № 3613-VI, основними повноваженнями кадастрового реєстратора є: здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевірка на відповідність поданих документів вимогам законодавства; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання цих книг; внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання відмови щодо внесення; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; надання відомостей із Державного земельного кадастру й відмови в наданні; виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передання органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомостей про земельні ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі Порядок № 1051).

Згідно пунктів 3 - 5 цього Порядку, Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом № 3613-VI та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Отже, державний кадастровий реєстратор - це службова особа, суб`єкт владних повноважень, що здійснює всі необхідні дії з ведення Державного земельного кадастру.

Приписами п. 10 та 12 Порядку № 1051 встановлено, що відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Перелік відомостей, що включається до Державного земельного кадастру визначено у п. 24 Порядку № 1051, відповідно до якого до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, такі відомості про земельні ділянки: 1) кадастровий номер згідно з пунктом 30 цього Порядку; 2) місцезнаходження (адреса); 3) опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності; 4) площа; 5) міри ліній по периметру; 8) дані про якісний стан земель та бонітування ґрунтів згідно з підпунктами 7 і 9 пункту 22 цього Порядку; 10) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України; 10-1) код (номер) масиву земель сільськогосподарського призначення згідно з підпунктом 6-1 пункту 22 цього Порядку, до складу якого входить земельна ділянка; 11) склад угідь згідно з підпунктом 7 пункту 22 цього Порядку із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, їх облікових номерів, визначених відповідно до пункту 30-2 цього Порядку, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 12) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки згідно з пунктом 23 цього Порядку; 14) нормативна грошова оцінка: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель; 15) інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку: назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів; інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; 16) інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 110 Порядку № 1051, для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Відповідно до пункту "ґ" ч. 2ст. 25 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

Пунктом 111 Порядку № 1051 встановлено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Відповідно до п. 67 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр». Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Документація із землеустрою, технічна документація з оцінки земель, що подаються у паперовій формі, засвідчується підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, відповідального за якість робіт із землеустрою, в електронній формі - його кваліфікованим електронним підписом.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи суд доходить висновку, що державний реєстратор при отриманні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен перевірити подані документи на відповідність, в тому числі, вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку № 1051.

Статтею 173 ЗК України (в редакції на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою) визначено, межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, крім земельних ділянок, визначених частиною четвертою цієї статті.

За положеннями частини другої статті 174 ЗК України, в редакції яка діяла на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку документації на виділення земельної ділянки, рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які не входять до складу відповідного району, або у разі, якщо районна рада не утворена, приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням відповідних сільських, селищних рад.

За змістом пункту 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до повноважень районних рад входило і входить прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою району в межах і в порядку, визначених законом.

Отже, межі населеного пункту повинні встановлюватися та/або змінюватись рішенням відповідного компетентного органу або на підставі інших правових документів, виготовлених та/або прийнятих компетентними органами відповідно до законодавства, що діяло на час утворення населеного пункту та/або зміни його меж.

Крім того, статтею 46 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на час прийняття рішення про надання дозволу на розробку документації) передбачено, що для встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень розробляються проекти землеустрою щодо встановлення і зміни меж відповідних адміністративно-територіальних утворень. Порядок розробки проектів землеустрою щодо встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень установлюється законодавством України.

Чинними на сьогодні нормативно-правовими актами не затверджено форми та порядку видачі державних актів України на межі адміністративно-територіальних утворень.

У свою чергу, відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій» установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: завдання на складання технічної документації із землеустрою; пояснювальну записку; матеріали топографо-геодезичних робіт; кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки; відомості про встановлені межові знаки.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку що сільська, селищна, міська рада має повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які віднесено до земель комунальної власності та у межах населеного пункту (села, селища, міста).

Межі населеного пункту встановлюються, змінюються відповідними компетентними органами у відповідності до положень земельного законодавства та законодавства про містобудівну діяльність, яке діяло на час утворення населеного пункту або зміни його меж.

Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункті не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/ або зміни меж.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27 вересня 2017 року у справі № 391/1055/14-ц та Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 363/2968/16-ц (провадження № 61-38547св18).

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено судом, позивачем було подано заяву до Маяківського сільського голови Слов`янського району Донецької області від 09.07.2020 року з проханням дати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в АДРЕСА_1 . Позивач в заяві зазначив, що правом безоплатного набуття земельної ділянки за вищевказаним цільовим призначенням не користувався.

Згідно частини 7 статті 122 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, Маяківською сільською радою було прийнято рішення №7/53-794/3 від 10.07.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Маяківська сільська рада у своєму рішенні зазначила: надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1500 га із земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту (запас) Маяківської сільської ради гр. ОСОБА_1 .

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин, далі Закон № 858) встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає: пояснювальну записку; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); розрахунок розміру втрат (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); перелік обмежень у використанні земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки.

На підставі рішення Маяківської сільської ради від 10.07.2020 року №7/53-794/3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивачем було подано до ФОП ОСОБА_2 заяву з проханням розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до рішення Маяківської сільської ради.

На підставі заяви позивача від 10.07.2020 року, між позивачем та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір від 14.07.2020 року №36/07-20 на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі особистої заяви позивача від 10.07.2020 року та укладеного договору на розроблення проекту землеустрою, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2 від 14.07.2020 року №36/07-20, був розроблений проект землеустрою на вищезазначену земельну ділянку.

Відповідно до пояснювальної записки пункт 1 «Основні відомості про земельну ділянку», в якому зазначено, що на момент обстеження у липні 2020 року, земельна ділянка, що відводиться у власність розташована на території Маяківської сільської ради, АДРЕСА_1 землі комунальної власності Маяківської сільської ради не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів (запас). Ділянка вільна від забудови.

Відповідно до пункту 2 «Проектне рішення» пояснювальної записки, зазначено що земельна ділянка розташована в межах АДРЕСА_1 і межує: з півночі до півдня: землі комунальної власності Маяківської сільської ради; із заходу: земельна ділянка АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації про земельну ділянку сторінка 12 проекту землеустрою, в якій зазначено що земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_3 та межує з заходу з земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (земельна ділянка на яку розроблений проект землеустрою) знаходиться в приватній власності, належить ОСОБА_4 та має кадастровий номер::03:000:0173.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Вищезазначений проект землеустрою був погоджений відділом містобудування та архітектури по відводу земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно до наявного в матеріалах справи висновку відділу містобудування та архітектури Слов`янської райдержадміністрації від 11.08.2020 року №01-22/254.

Як встановлено судом, 20 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області складено Висновок (№ 14132/82-20) «Про розгляд документації із землеустрою», згідно якого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (замовник: гр. ОСОБА_1 , розробник документації із землеустрою: ФОП ОСОБА_2 ) погоджено. Відповідно до графи «аналіз документації із землеустрою на відповідність її положень вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, документації із землеустрою проект землеустрою відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Відповідно до графи «зауваження та пропозиції до документації із землеустрою» - зауваження відсутні.

Положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до підп.5 п.6 Загальної частини Порядку №1051, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам належить до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі).

Згідно з п.10 вказаного Порядку, відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Відповідно до п.11 Порядку №1051 відомості Державного земельного кадастру поділяються на відомості про: геодезичну та картографічну основу Державного земельного кадастру; кадастрове зонування земель у межах території України; об`єкти Державного земельного кадастру.

На підставі вимоги п.12 Порядку №1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Відповідно до п.17 Порядку №105, геодезичною основою Державного земельного кадастру є координати пунктів державної геодезичної мережі в єдиній державній системі координат.

Для трансформації (перетворення) до єдиної державної системи координат архівних відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, створених в інших системах координат, до Державного земельного кадастру можуть бути внесені додаткові відомості про координати пунктів державної геодезичної мережі у відповідних системах координат.

Згідно з п.20 Порядку №1051 відомості про кадастрове зонування земель у межах території України включають: номери кадастрових зон і кварталів; опис меж кадастрових зон і кварталів (координати точок повороту меж кадастрових зон і кварталів у єдиній державній системі координат); площу кадастрових зон і кварталів; підстави для встановлення меж кадастрових зон і кварталів (електронні копії документів, на підставі яких встановлено такі межі (відповідні накази Держгеокадастру та його територіальних органів, документи, на підставі яких встановлено державний кордон, відповідні накази Держгеокадастру про внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про державний кордон, документація із землеустрою щодо встановлення меж адміністративно-територіальних одиниць та рішення уповноважених органів про її затвердження).

До Державного земельного кадастру відповідно до п.22 Порядку №1051 вносяться такі відомості про землі у межах державного кордону, як відомості про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) та за їх межами (у частині, що характеризують такі землі з урахуванням їх місцезнаходження): назва адміністративно-територіальної одиниці згідно з Державним реєстром географічних назв; відомості Державного адресного реєстру; опис меж адміністративно-територіальної одиниці: графічне зображення меж адміністративно-територіальної одиниці з координатами їх поворотних точок, текстовим описом та довжиною (в цілому та окремих ділянок); кількість та координати межових знаків, якими в натурі (на місцевості) закріплено межі адміністративно-територіальної одиниці (в цілому та окремих ділянок); площа земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці; повні назви суміжних адміністративно-територіальних одиниць згідно з Державним реєстром географічних назв; інформація про документи, на підставі яких встановлено (змінено) межі адміністративно-територіальних одиниць: назва, дата та номер рішення про затвердження документації із встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць, найменування органу, що його прийняв; електронні копії документів, на підставі яких встановлено (змінено) межі адміністративно-територіальних одиниць; відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер) категорії земель (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 3 та пунктом 28 цього Порядку; межі земель кожної категорії за окремими контурами з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа земель кожної категорії (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, за якою здійснено віднесення земель до відповідної категорії, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів; відомості про масив земель сільськогосподарського призначення: назва, код (номер) масиву згідно з додатком 2 та пунктом 28 цього Порядку; опис меж та угідь, що входять до складу масиву, а саме: межі масиву з координатами їх поворотних точок та довжиною, текстовий опис складу угідь; контури угідь, що входять до складу масиву з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа масиву; інформація про земельні ділянки, що входять до складу масиву; інформація про документи, на підставі яких відомості про масив внесено до Державного земельного кадастру (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів; відомості про межі територій, на яких розташовані земельні ділянки, необхідні для розміщення об`єктів, щодо яких відповідно до закону може здійснюватися примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності: назва, код (номер) територіальної зони згідно з додатком 2 та пунктом 28 цього Порядку; відомості про об`єкти, які передбачається розмістити на території; опис меж; площа; інформація про документи, на підставі яких відомості про межі території внесено до Державного земельного кадастру; відомості про межі функціональних зон: назва, код (номер) виду функціональної зони згідно з додатком 2 та пунктом 28 цього Порядку; опис меж; площа; інформація про документи, на підставі яких відомості про межі функціональних зон внесено до Державного земельного кадастру; відомості про угіддя адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер) угіддя (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 4 та пунктом 28 цього Порядку; контури угідь з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа кожного угіддя (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких визначено угіддя (назва, дата та номер рішення про затвердження відповідної документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів; інформація про якісні характеристики угідь (в цілому і за окремими контурами), а саме: відмітки висот у Балтійській системі висот, горизонталі рельєфу, ареали крутизни схилів, об`єкти рельєфу (яри, кручі, скелі, урвища, зсуви тощо), висоту перерізу рельєфу, кути крутизни схилів; належність до ареалів певних ґрунтів, їх агровиробничих груп (підгруп) згідно з додатком 5; вміст гумусу; результати агрохімічних обстежень; наявність негативних ознак (засоленість, заболоченість, еродованість, зсуви, обвали, карстоутворення, підтоплення, скелетність, забрудненість радіоактивними, хімічними чи біологічними речовинами, деградованість, малопродуктивність тощо), а також про документи, на підставі яких визначено якісні характеристики угідь (назва, дата та номер рішення про затвердження відповідної документації, найменування органу, що його прийняв (у разі, коли така документація затверджується), електронні копії таких документів; відомості про економічну та нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці: розподіл земель за економіко-планувальними зонами та оціночними одиницями (районами), а саме: код оціночної економіко-планувальної зони згідно з додатком 2, номер економіко-планувальної зони та оціночної одиниці (району); межі економіко-планувальних зон та оціночних одиниць (районів) з координатами їх поворотних точок; площа економіко-планувальних зон та оціночних одиниць (районів); значення зональних коефіцієнтів; значення нормативної грошової оцінки земель у межах адміністративно-територіальної одиниці (середньої вартості одного кв. метра земель населеного пункту, одиниці площі земель за межами населеного пункту); інформація про локальні фактори і зони їх дії (назви локальних факторів; межі зон дії локальних факторів (за видами) з координатами їх поворотних точок; значення коефіцієнта локального фактора в межах зони його дії); інформація про ареали агровиробничих груп ґрунтів відповідно до підпункту 7 цього пункту; інформація про бонітування ґрунтів відповідно до підпункту 9 цього пункту; інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці (назва, дата та номер рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, найменування органу, що його прийняв, дата проведення нормативної грошової оцінки земель та введення в дію зазначеного рішення), електронні копії таких документів.

Відповідно до вимог п.24 вказаного Порядку, до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, серед яких у т.ч. кадастровий номер згідно з пунктом 30 цього Порядку, опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності, координати поворотних точок меж, дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі із зазначенням пунктів прив`язки та інші.

Згідно з п.29 Порядку №1051, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Він присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Пунктом 30 Порядку №1051 визначено, що кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД,- де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі: індексної кадастрової карти (плану); даних, що містяться у Державному земельному кадастрі; відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.

Одинадцятим абзацом п.38 Порядку №1051 встановлено, що індексний кадастровий план кадастрової зони в межах адміністративно-територіальних одиниць є невід`ємною складовою частиною індексної кадастрової карти (плану) відповідної адміністративно-територіальної одиниці і створюється у її складі.

Система нумерації кадастрових зон і кварталів відповідно до п.34 вказаного Порядку є єдиною на всій території України.

Згідно з п.36 Порядку №1051 індексні кадастрові карти (плани) Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, селищ, сіл створюються в межах лінії державного кордону та межах адміністративно-територіальних одиниць (з точністю, яка визначається Держгеокадастром) відповідно територіальними органами Держгеокадастру в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру шляхом: визначення на картографічній основі Державного земельного кадастру меж кадастрових зон і кварталів з урахуванням лінії державного кордону, меж адміністративно-територіальних одиниць, географічних об`єктів (річок, струмків, каналів, лісосмуг, вулиць, шляхів, інженерних споруд, огорож, фасадів будівель, лінійних споруд тощо), земельних ділянок, інших об`єктів Державного земельного кадастру; присвоєння унікальних номерів кадастровим зонам і кварталам відповідно до пункту 34 цього Порядку.

Зміна меж адміністративно-територіальних одиниць після внесення до Державного земельного кадастру індексних кадастрових карт (планів) та відомостей про кадастрове зонування відповідно до п.41 Порядку №1051 не тягне за собою змін у кадастровому зонуванні відповідної території. Повноваження державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі, установлені пунктом 6 цього Порядку, перерозподіляються відповідно до зміни меж адміністративно-територіальних одиниць без зміни у кадастровому зонуванні відповідної території.

Врахувавши наведене, суд, із кадастрового номера :03:000:0173 суміжна земельна ділянка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , яка розташована за адресою (на момент виникнення спірних відносин): Донецька область, Слов`янський район, село Пришиб, вул. Заповідна, 43, яка як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи межує з заходу з земельною ділянкою по вул. Заповідній, 45 (земельна ділянка на яку розроблений проект землеустрою) встановив, що нумерація присвоєна згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженим наказом Держстандарту України від 31.10.97 № 659 зі змінами, Маяківській сільській раді.

На час судового вирішення спору діє в частині, що не суперечить Конституції України, указ Президії Верховної Ради Української РСРП від 12 березня 1981 року №1654-X, яким затверджено Порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, норми якого передбачають порядок підпорядкованості сіл та селищ до міст районного підпорядкування.

Систему адміністративно-територіального устрою України згідно зі ст.133 Конституції України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Відповідно до матеріалів Проекту землеустрою межі земельної ділянки перебувають в межах населеного пункту (запас) Маяківської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області.

Як раніше зазначено, підставою для відмови позивачу у внесенні відомостей до ДЗК стало встановлення реєстратором, що відповідно до даних індексної кадастрової карти земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, та відповідно до протоколу №ПП-021 в графі «відомості про відповідність даних електронного документа» зазначено що не відповідає наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки.

Враховуючи, що доказів знаходження земельної ділянки, розташованої за адресою (адреса зазначена станом на дату розроблення проекту землеустрою): АДРЕСА_1 поза межами населеного пункту відповідачем до суду не надано, таким чином враховуючи, що відповідно до рішення Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області від 10.07.2020 року №7/53-794/3 зазначена земельна ділянка розташована в межах населеного пункту (запас) Маяківської сільської ради, проект землеустрою погоджений відділом містобудування та архітектури Слов`янської райдержадміністрації від 11.08.2020 року №01-22/254, погоджений 20 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, зауваження та пропозиції до документації із землеустрою відсутні, та відповідно до Кодифікатору адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.10.97 № 659 зі змінами, код відноситься до Маяківській сільській раді.

Таким чином суд дійшов висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру від 22.09.2021 року №РВ021, яким позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру слід визнати протиправним та як наслідок скасувати його.

Стосовно позовної вимоги, щодо зобов`язання відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку згідно «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 » виготовленого ФОП ОСОБА_2 , суд зазначає.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Натомість, у цій справі, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, внести відомості до Державного земельного кадастру або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року в справі №816/591/15-а.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Щодо ефективності вибраного способу захисту, суд зазначає, що суд має право визнати дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зобов`язання судом відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у внесенні таких відомостей.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у внесені відомостей, може бути необґрунтованим та призвести до внесення відомостей про земельні ділянки з порушенням закону.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , за даних обставин, є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 реєстраційний номер ЗВ-021 від 01.09.2021 року про внесення відомостей (змін до них) про об`єкт: земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи частину 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22.09.2021 року №РВ-021 яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 реєстраційний номер ЗВ-021 від 01.09.2021 року про внесення відомостей (змін до них) про об`єкт: земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Разом із цим, слід зауважити, що відповідно до п. 5 ч. 27 розділу ІХ «Перехідні положення» Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на даний час.

Отже, станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Таким чином, під час дії воєнного стану безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 28.01.2022, позивач за подання адміністративного позову сплатив 992,40 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе повернути позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у розмірі 992,40 грн. Отже, суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (84113, Донецька обл. , м. Краматорськ, пл. Машинобудівників, буд.16, ), третьої особи Святогірської міської ради (84130, Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Сосюри, буд.8 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22.09.2021 року №РВ-021, яким ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) реєстраційний номер ЗВ-021 від 01.09.2021 року про внесення відомостей (змін до них) про об`єкт: земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (84113, Донецька обл. , м. Краматорськ, пл. Машинобудівників, буд.16, ) судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 24 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець