Справа № 420/2593/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/2593/22
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н.М.

представників ГУ ДПС в Одеській області Аветюка С. В., Кушніра С. П.;

представника ТОВ «Меркурій 1» - Григор`єва В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій 1» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій 1» (далі ТОВ «Меркурій 1») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС в Одеській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.01.2022:

- № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток

на суму 586 170 грн.

- № про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 369 133 грн та про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 342 283 грн;

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ «Меркурій 1» зазначило про неправильний та необ`єктивний висновок контролюючого органу, що викладений в акті перевірки, про штучне формування ним показників податкового кредиту по ланцюгу постачання від ТОВ «Баупрод» та ТОВ «Успішна логістика». За твердженням позивача, контролюючий орган, що проводив перевірочні заходи, отримав від нього всі первинні документи, що містять обов`язкові реквізити та дають можливість встановити зміст та обсяг операції.

Покликаючись на правові висновки Верховного Суду, позивач наголошує, що законодавство не містить прямого дозволу на використання контролюючим органом податкової інформації про контрагентів для обґрунтування нереальності господарських операцій, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.

Також ТОВ «Меркурій 1» звертає увагу суду, що податкові накладні за взаємовідносинами з його контрагентами зареєстровані, що є достатньою підставою для декларування податкового кредиту.

Насамкінець, позивач наголошує, що у разі порушення, його контрагентом, чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки наступають саме до вказаної особи, а його права на податковий кредит не може ставитися в залежність від даних обставин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ТОВ «Меркурій 1» задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 31.01.2022 за № та №.

Задовольняючи позов суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що висновки контролюючого органу, зроблені в акті перевірки, не відповідають приписам податкового законодавства та даним його первинної бухгалтерської документації.

Також суд, проаналізувавши представлені позивачем первинні документи за господарськими операціями, що не визнаються контролюючим органом, зробив висновок про їх відповідність вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Є правильним, на думку суду першої інстанції довід позивача про неможливість використання контролюючим органом податкової інформації для висновку про нереальність господарської операції.

Як зазначив суд, існує сформована правова позиція Верховного Суду, шо аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Досліджуючи довід ТОВ «Меркурій 1» про індивідуальну відповідальність платника податків, суд першої інстанції, покликаючись на Податковий кодекс України, вказав, що норми цього Кодексу не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ГУ ДПС в Одеській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для апеляційного оскарження вказано таке.

Так, ГУ ДПС в Одеській області не визнає настання правових наслідків за результатами вчинення двох правочинів, зокрема між ТОВ «Меркурій 1» (Замовник) та ТОВ «Успішна логістика» (Перевізник) щодо перевезення товару та між ТОВ «Меркурій 1» (Покупець) та ТОВ «Баупрод» (Постачальник) щодо придбання товару.

На думку ГУ ДПС в Одеській області, обставинами, що підтверджують нереальність господарських операцій з перевезення вантажу автомобільним транспортом між ТОВ «Меркурій 1» (Замовник) та ТОВ «Успішна Логістика» (Перевізник) є відсутність, для цього, у Перевізника матеріального та людського ресурсу.

Так, за поясненнями контролюючого органу, за період листопада 2020 року ТОВ «Успішна логістика» здійснила перевезення товару вантажним транспортом, використовуючи 34 вантажних автомобіля, що підтверджується 323 товарно транспортними накладними.

Однак, як встановив контролюючий орган, на балансі у ТОВ «Успішна Логістика» є лише 5 автомобілів та штатна чисельність складає 6 осіб. Також, за даними інформаційних баз ГУ ДПС в Одеській області, контролюючий орган установив, що ТОВ «Успішна Логістика» не орендувала вантажний транспортний засіб та не замовляла послуги з перевезення.

З огляду на викладені обставини, як зазначає скаржник, наявні підстави вважати, що договір поставки сипучих матеріалів для виготовлення асфальтобетонних сумішей на адресу ТОВ «Меркурій 1» від ТОВ «Баупрод» у листопаді 2020 року не виконувався.

За його твердженням фактично ТОВ «Баупрод» та ТОВ «Успішна Логістика» здійснили безпідставне документальне оформлення господарських операцій щодо надання послуг перевезення та продажу товару на адресу ТОВ «Меркурій 1»

В основному зміст апеляційної скарги фактично дублює доводи акта перевірки та відзиву на позов, які суд першої інстанції визнав безпідставними і необґрунтованими, навівши для цього відповідні мотиви. В апеляційній скарзі ці твердження не відзначаються якоюсь новизною.

ТОВ «Меркурій 1» правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

У суді апеляційної інстанції представник ГУ ДПС в Одеській області підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Меркурій 1» проти задоволення апеляції заперечив, вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Фактичні обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» є будівництво доріг і автострад (КВЕД 42.11.) До того ж, товариство здійснює діяльність (КВЕД 46.73) - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

ГУ ДПС в Одеській області провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Меркурій 1» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 01.04.2019 по 30.09.2021.

10.01.2022, за наслідками перевірки, посадові особи контролюючого органу склали Акт №154/15-32-07-04/21030548 (далі Акт), у висновках якого заначили допущені, ТОВ «Меркурій 1» порушення, зокрема:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (далі П(С)БО), пункту 2 статті 3 пунктів 1, 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі Закон №996-ХІV), пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5, 6, 7, 8, підпункту 9.4 пункту 9, 10, 11 П(с)БО 16 «Витрати», пункту 14 П(С)БО 7, що призвело до заниження податку на прибуток в 2020 році на загальну суму 586 170 грн;

пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1 198.3 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, результатом чого стало заниження податку на додану вартість (далі ПДВ) в листопаді 2020 року на загальну суму 1 369 133 грн.

Указуючи, в Акті перевірки, про заниження ТОВ «Меркурій 1» за 2020 рік податку на прибуток, контролюючий орган, в обґрунтування цього, покликається на договір укладений між ТОВ «Меркурій 1» (Замовник) та ТОВ «Успішна Логістика» (Перевізник), за яким Перевізник на адресу Замовника доставляв вантаж у вигляді сипучих матеріалів для виготовлення асфальтобетонних сумішей.

На думку осіб, що здійснювали перевірку, Перевізник, маючи на своєму балансі 5 вантажних автомобіля та в штаті 6 працівників, не міг здійснити за листопад 2020 року на адресу Замовника перевезень у кількості - 323, адже саме в такій кількості складені товарно транспортні накладні.

В Акті зазначено, що за результатами перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄДРПН) не встановлено отримання ТОВ «Успішна Логістика» податкових накладних щодо оренди вантажного транспорту.

За таких обставин, податковий орган зробив висновок про нереальність господарської операції з придбання ТОВ «Меркурій 1» послуг перевезення у ТОВ «Успішна Логістика» на загальну суму 3 907 800 грн, в тому числі ПДВ в сумі 651 300 грн.

Вважаючи, що ТОВ «Меркурій 1» занизив в листопаді 2020 податковий кредит на 1 369 133 грн, контролюючий орган виходив із того, що господарська операції ТОВ «Меркурій 1» ( Покупець) та ТОВ «Баупрод» ( Постачальник), а також господарська операція між ТОВ «Меркурій 1» (Замовник) та ТОВ «Успішна Логістика» (Перевізник), про яку мовилося вище, не мали правових наслідків.

Особи, що здійснювали перевірку, дослідивши договір поставки №11/10-20 від 11.10.2020, укладений між ТОВ «Баупрод» (Постачальник) та ТОВ «Меркурій 1» (Покупець), встановили, що за цим договором Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця щебінь, відсів та інші будівельні матеріали.

Передача товару у власність здійснювалася за таким маршрутом: пункт завантаження вантажу: с. Бондарівка, Коростецький район, Житомирська область, пункт призначення вантажу: комплекс будівель та споруд №1, с. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область.

Автомобільним перевізником, згаданого вище товару, являлося ТОВ «Успішна Логістика».

За указаними господарськими операціями ТОВ «Успішна Логістика» доставила на адресу ТОВ «Меркурій 1» сипучих матеріалів для виготовлення асфальтобетонних сумішей на загальну суму 4 307 000 грн.

Ураховуючи те, що ТОВ «Успішна Логістика» не могла надати послуги з перевезення сипучих матеріалів для виготовлення асфальтобетонних сумішей в значних обсягах, в акті перевірки міститься висновок про неправомірність формування ТОВ «Меркурій 1» витрат та податкового кредиту за здійсненими з вказаними контрагентами господарськими операціями

31.01.2022 ГУ ДПС в Одеській області, на підставі висновків Акту перевірки прийняло податкові повідомлення рішення:

- № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток

на суму 586 170 грн.

- № про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 369 133 грн та про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 342 283 грн;

-

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи в апеляції довід про те, що ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» занизило податок на прибуток підприємств, контролюючий орган покликається на таке законодавство.

Зокрема, порушення Податкового кодексу України виразилися у недотриманні платником податків таких норм.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України встановлює, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами пункту 1 статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Кодексу.

Пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (П(С)БО 15 затвердженого наказом Мінфіну від 29.11.1999 № 290 унормовано, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Пункти 5 8, підпункт 9.4 пункту 9 П(С)БО 16 «Витрати» зобов`язують відображати витрати в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови , що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з

визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати, інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту)

Аналізуючи доводи скаржника про заниження ТОВ «Меркурій 1» за 2020 рік податку на прибуток, у зв`язку з ненастанням правових наслідків щодо укладеного договору між ТОВ «Меркурій 1» (Замовник) та ТОВ «Успішна Логістика» (Перевізник), колегія суддів установила таке.

Позивач, на підтвердження виконання умов договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №12/11/, до податкової перевірки надав заявки на перевезення, де містилося пункт завантаження вантажу та дані про вантажовідправника, пункт призначення вантажу та дані про вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, строк надання транспортних засобів під завантаження, строк доставки вантажу та інші умови, погоджені Сторонами (а.с.12-15 т.4).

Згідно із вказаними заявками №16/11-20п від 12.11.2020, №17/11-20п від 13.11.2020, №18/11-20п від 16.11.2020, №19/11-20п від 17.11.2020, №20/11-20п від 18.11.2020, №23/11-20п від 19.11.2020, №24/11-20п від 20.11.2020, №25/11-20п від 23.11.2020, №26/11-20п від 24.11.2020, №27/11-20п від 25.11.2020, №30/11-20п від 26.11.2020, №26/11-20п від 24.11.2020 ТОВ «Успішна Логістика» прийняла на себе зобов`язання приймати і доставляти товар (щебінь, відсів), який постачається згідно договору поставки №11/10-20 від 11.10.2020 за маршрутом: пункт завантаження вантажу: с. Бондарівка, Коростецький район, Житомирська область, 11562; пункт призначення вантажу: комплекс будівель та споруд №1, с. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, 67832 (а.с.21, 56, 90, 127, 163, 199, 237 т.3, а.с. 25, 61, 91, 121 т.4).

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі Правила №363) Замовником перевезення, тобто ТОВ «Меркурій 1» були оформлені товарно транспортні накладні в кількості 323.

На підтвердження сплати ТОВ «Меркурій 1» сум ПДВ у складі ціни послуг на перевезення, зазначеного товару ТОВ «Успішна Логістика» склала та зареєструвала в ЄДРПН, податкові накладні на загальну суму 3 256 500 грн, в т.ч. ПДВ 651 300 грн (а.с.149-158, 161-172 т.4).

Відповідно, дана сума ПДВ була включена ТОВ «Меркурій 1» до податкового кредиту (а.с.147-148, 159-160 т.4).

ГУ ДПС в Одеській області не заперечує факт оплати наданих, ТОВ «Успішна Логістика», послуг за платіжними дорученнями №1354 та №1355 від 15.12.2020 (а.с.18-19 т.3).

Відповідаючи на довід апеляції про те, що одним із доказів нереальності господарської операції щодо придбання, ТОВ «Меркурій 1» у ТОВ «Успішна Логістика», послуг з перевезення, є відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей, для здійснення в такому об`ємі господарських операцій, а також відсутність у даного Перевізника походження устаткування, техніки тощо, колегія суддів установила таке.

Як вбачається з Акта перевірки дані обставини ГУ ДПС в Одеській області установило на підставі своїх інформаційно аналітичних баз.

Колегія суддів поділяє позицію суду першої інстанції про недоведеність вказаного доводу, адже у своїх численних рішеннях Верховний Суд, який забезпечує сталість та єдність судової практики, висловив правовий висновок, що податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом, в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Зокрема, в постанові від 10.04.2020 у справі № 804/1984/16 Верховний Суд дійшов висновку, що контролюючим органом всупереч вимог КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними.

Близька за змістом правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №П/811/3228/14. У вказаній постанові Верховний Суд, зокрема зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Досліджуючи довід скаржника про завищення ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» задекларованих показників податкового кредиту у загальному розмірі 1 369 133 грн за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Баупрод», які виникли на підставі договору поставки №11/10-20 від 11.10.2020, колегія суддів установила таке.

Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України унормовує, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом пункту 200.4 статті 204 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: у тому числі, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Первинними документами, що підтверджують поставку товару від ТОВ «Баупрод» на адресу ТОВ «Меркурій 1» являються:

видаткові накладні №1241 від 16.11.2020, №1242 від 17.11.2020, №1243 від 18.11.2020, №1244 від 19.11.2020, №1245 від 20.11.2020, №1246 від 23.11.2020, №1247 від 24.11.2020, №1248 від 25.11.2020, №1249 від 26.11.2020, №1250 від 27.11.2020, №1251 від 30.11.2020 (а.с.109, 143, 179, 215 т.1, а.с. 1, 37, 75, 113, 149, 179, 209 т.2),

платіжні доручення №1370 від 18.12.2020, №1372 від 21.12.2020, №1565 від 19.01.2021 та №1568 від 21.01.2021 щодо оплати ТОВ «Меркурій 1» товару, поставленого ТОВ «Баупрод» (а.с.83-86 т.6).

Поставку товару, за наявними в матеріалах справи товарно транспортними накладними ( в кількості 323), здійснювало ТОВ «Успішна логістика».

В листопаді 2020 року ТОВ «Баупрод» виписало на адресу ТОВ «Меркурій 1» та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 4 307 000 грн, у тому числі ПДВ 717 833,04 грн.

Досліджуючи питання отримання ТОВ «Меркурій 1», за результатами проведення описаних вище господарських операцій, економічного ефекту, колегія суддів установила таке.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Як згадувалося вище основним видом діяльності ТОВ «Меркурій 1» є будівництво доріг і автострад (КВЕД 42.11.), а допоміжним - оптова торгівля, зокрема асфальтобетонними сумішами.

Відповідно до вищенаведеного договору поставки, ТОВ «Баупрод» продавав ТОВ «Меркурій 1» щебінь різноманітної фракції та відсіву. Дані матеріали є складовою частиною для виготовлення ТОВ «Меркурій 1» асфальтобетонних сумішей.

У своїх поясненнях ТОВ «Меркурій 1» навело яку економічну вигоду воно отримало, у зв`язку з придбання у ТОВ «Баупрод» матеріалів для виготовлення асфальтобетонних сумішей та в подальшому її продажи.

Із наданих ТОВ «Меркурій 1» актів переробки для виготовлення гарячих асфальтобетонних сумішей за листопад 2020 року вбачається, що виробнича вартість складає від 1544,77 грн до 1683,09 грн, а вартість продажу 2 500 грн.

Себто економічна вигода при продажи виготовленого товару складає 900 грн за тонну.

Окремо, слід звернути увагу на використання ТОВ «Меркурій 1» придбаного товару, а саме на укладання даним платником податків договорів на реалізацію виготовленої ним продукції.

Такими договорами є :

договір поставки асфальтобетонної суміші №1-06-01 від 01.06.2017 на адресу ТОВ «ПРОГРЕСДОРБУД»;

договір поставки асфальтобетонної суміші №03-02 від 03.02.2020 на адресу ТОВ «ЮГ СТРОЙ КОМПАНІ» (а.с.80-81 т.10).

Також в матеріалах справи присутній договір №20/11 від 01.11.2020, за яким ТОВ «ДБК ДОРСЕРВІС» зобов`язується на асфальтозмішувальній установці ДС-1683 виготовити власними силами з матеріалів ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» бетонно-асфальтну суміш (з подальшому «асфальт»), а ТОВ МЕРКУРІЙ-1 зобов`язаний оплатити виконані роботи (а.с.164-166 т.5).

Насамкінець слід зупинитися на принципу індивідуальної податкової відповідальності, як на одному із принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України.

Відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

У відповідності до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Як випливає з матеріалів податкової перевірки, ГУ ДПС не встановило, що відомості, які містяться в поданих позивачем під час перевірки документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, що є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Висновуючись із встановлених обставин справи та правових норм, які регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції поділяє позицію суду першої інстанції про відсутність порушень ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» податкового законодавства при формуванні податку на прибуток та ПДВ та про протиправність податкових повідомлень-рішень від 31.01.2022 року № та №.

Також є слушним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин статті 1 Протоколу №1.

Так, Європейський суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу №1, якою гарантується право на мирне володіння майном.

Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірне очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковим органом таких доказів не наведено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

Узагальнюючи викладене та враховуючи, що в цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права і ухвалив законне й обґрунтоване рішення, колегія суддів, керуючись приписами статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями: 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій 1» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 21.04.2023.