Справа № 320/12186/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

21 квітня 2023 року м. Київ № 320/12186/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» від 02.01.2023 №2-к, яким ОСОБА_1 оператора комп`ютерного набору виробничо-диспетчерської служби, звільнено 20.01.2023;

- поновити ОСОБА_1 на відповідній (рівнозначній) посаді в комунальномц підприємстві електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» з дня звільнення 20.01.2023;

- стягнути з комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.01.2023 до дня винесення судового рішення (поновлення на посаді).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, виходячи з аналізу предмету і підстав позовну, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.3 ст.19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до п.п.1, 2, 7, 9 ч.1 ст.4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

- відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Таким чином, з огляду на вказану, суд звертає увагу, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Тобто публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового.

Водночас, помилковим є застосування ст.19 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Тобто суд повинен з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17, від 13.11.2019 у справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є визнання протиправним та скасування наказу директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» від 02.01.2023 №2-к, яким ОСОБА_1 оператора комп`ютерного набору виробничо-диспетчерської служби, звільнено 20.01.2023.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО», ідентифікаційний код юридичної особи: 03360905, зокрема організаційно-правова форма: комунальне підприємство.

Пунктом 2 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закон №889-VIII встановлено, що посадою державної служби є визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Зі змісту встановлених судом обставин та наведених приписів законодавства можна встановити, що посада оператора комп`ютерного набору виробничо-диспечерської служби комунальної установи не є посадою державного (місцевого) органу та його апарату, а робота на ній не належить до публічної служби.

Також, згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.02.2020 у справі №693/1140/16-ц, спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.10.2021 у справі №361/5784/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, по суті: предметом спору у справі №320/12186/23 є захист трудових прав, а оскаржуваний наказ щодо звільнення позивача, не відноситься до категорії публічної служби.

Суд зауважує, що в даному випадку існують трудові відносини між позивачем та роботодавцем, що свідчить про те, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства згідно правил підсудності, визначених ЦПК України, що виключає можливість вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає, що дану позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, відповідно суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом.

На виконання ч.6 ст.170 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду за правилами цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170, 241-243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «КИЇВМІСЬКСВІТЛО» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Перепелиця А.М.