Справа № 346/5231/22
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5231/22
Провадження № 2-а/346/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

з участю секретаря Гайової Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гресько В.В., звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАД № 704572 від 29.11.2022 р. за ч. 6 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 122 КУпАП закрити та стягнути на його користь сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29 листопада 2022 року працівниками Коломийського районного відділу поліції позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, а саме за стоянку транспортного засобу на місці, що позначене дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю на паркувальному майданчику біля площі Шевченка в місті Коломия. У зв`язку з цим, працівниками поліції було складено на нього постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 704572 від 29.11.2022 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн., однак, примірник цієї постанови не було фактично вручено позивачу в день її складення, а було видано тільки квитанцію про сплату штрафу відповідно до цієї постанови.

Зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю третьої групи по зору. Дана обставина підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 421673 від 02.09.2021 р. та посвідченням особи з інвалідністю серії НОМЕР_1 . Зі змісту даної довідки вбачається, що ОСОБА_1 в результаті переогляду встановлено третю групу інвалідності з 01.08.2021 року, а інвалідність встановлено до 01.10.2024 року.

Оскільки, станом на день притягнення позивача до відповідальності, він був особою з інвалідністю та здійснив стоянку автомобіля в місці, що відведене для даної категорії осіб, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії БАД №704572 від 29.11.2022 р. є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриттю.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області В.М. Луцишин, надіслав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та вказав, що 29.11.2022 р. поліцейський СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Михальчук Ю.І. під час спільного патрулювання виявив, що водій автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 на дорозі в місті Коломия по вул. Мазепи, керуючи даним транспортним засобом здійснив зупинку транспортного засобу на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.42.1 з доданою табличкою 7.17. місце для інвалідів, при цьому не мав при собі документів, що підтверджують інвалідність чим порушив п. 8.4 Г Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.6 ст.122 КУпАП, відповідачем було роз`яснено позивачу його права та складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №704572 від 29.11.2022 р., з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. Представник відповідача зазначив, що після складання постанови її було надано позивачу для ознайомлення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки на автомобілі позивача не було спеціального знаку «Водій з інвалідністю» і позивач не надав поліцейському документів, що він є особою з інвалідністю.

У відповіді на відзив на позов представник позивача Гресько В.В. зазначив, що аналізуючи зміст оскаржуваної постанови та відзиву, можна зрозуміти, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП по причині непред`явлення ним поліцейському документів, що підтверджують його інвалідність. Однак, з таким трактуванням норм законодавства зі сторони поліції не можна погодитися, оскільки зупинка та стоянка транспортного засобу на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю водії, які перевозять осіб з інвалідністю може вважатися правопорушенням лише у випадку, коли такі дії вчиняються водіями, які не є особами з інвалідністю або водіями, що перевозять осіб з інвалідністю. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП за зупинку чи стоянку на місцях, призначених для осіб з інвалідністю, коли такі дії відбуваються особами, які не є особами з інвалідністю або водіями, що перевозять осіб з інвалідністю, а не за непред`явлення поліцейському документів, що підтверджують його інвалідність, тобто, якщо ж поліцейський вважав, що позивач 29.11.2022 р. не мав при собі документів, що підтверджують інвалідність, то міг притягнути позивача за ч. 1 ст. 125 КУпАП до адміністративної відповідальності (інші порушення правил дорожнього руху), а не за ч. 6 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, та подав клопотання про продовження розгляду справи без його участі.

Відповідач представник Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, доказів поважності своєї неявки у судове засідання не надав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2022 року поліцейським СРПП Коломийського районного відділу поліції Ю.Михальчук, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, за стоянку транспортного засобу на місці, що позначене дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю на паркувальному майданчику біля площі Шевченка в місті Коломия та у зв`язку з цим складено на позивача постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 704572 від 29.11.2022 р. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 1020 грн.(а.с. 45).

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач ОСОБА_1 29.11.2022 р. о 13:25 год. в місті Коломия по вул. Мазепи, керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив зупинку, що позначена дорожнім знаком НОМЕР_3 з доданою табличкою 7.17., при цьому не мав при собі документів, що підтверджують інвалідність чим порушив п. 5.42.1. пункту 5 розділу 33 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначеної норми закону дає підстави вважати, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП має місце у випадку винної поведінки особи, яка об`єктивно проявляється в одній із наступних подіях: зупинці чи стоянці транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю; створенні перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів; неправомірному використанні на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Отже, зупинка та стоянка транспортного засобу на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю водії, які перевозять осіб з інвалідністю може вважатися правопорушенням лише у випадку, коли такі дії вчиняються водіями, які не є особами з інвалідністю або водіями, що перевозять осіб з інвалідністю.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП за зупинку чи стоянку на місцях, призначених для осіб з інвалідністю, коли такі дії відбуваються особами, які не є особами з інвалідністю або водіями, що перевозять осіб з інвалідністю, а не за непред`явлення поліцейському документів, що підтверджують його інвалідність.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 421673 від 02.09.2021 р. та посвідченням особи з інвалідністю серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,позивачу ОСОБА_1 в результаті переогляду встановлено третю групу інвалідності з 01.08.2021 року до 01.10.2024 року (а.с.13, 14).

Відповідно до підпункту «д» пункту 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно із підпунктом «е» пункту 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється користуватися розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Положеннями ч. 1 ст. 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із надісланого до суду представником відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відзиву на позов ОСОБА_1 , останнім до відзиву не долучено жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що оспорювана постанова серії БАД № 704572 від 29.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, не зазначено свідків події, яка мала місце 29.11.2022 р.

Будь-яких інших належних, достатніх та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у постанові серії БАД № 704572 від 29.11.2022 р. про порушення ОСОБА_1 п. 5.42.1. пункту 5 розділу 33 ПДР України матеріали справи не містять, як і доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення належними, достатніми та допустимими доказами, всупереч приписів ст. 77 КАС України відповідачами не спростовано.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, суд доходить висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки доказів протилежного суду надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, станом на день притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності, він був особою з інвалідністю та здійснив стоянку автомобіля в місці, що відведене для даної категорії осіб, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 72-74, 77, 229, 243-246, 250, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №704572 від 29 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати в розмірі 496,20 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 .

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76000, м. Івано-Франківськ вул. Академіка Сахарова, 15, ;

Коломийський районний відділ поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 78200, м. Коломия вул. Тараса Шевченка, 11-а Івано-Франківської області.

Суддя Беркещук Б. Б.