Справа № 160/6803/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року Справа №160/6803/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі №160/6803/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

04.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якій просить суд:

- визнати неправомірним Наказ № 109 від 05.06.2022 року ТВО командира в/ ч НОМЕР_1 по стройовій частині - з дня його підписання та скасувати;

- визнати неправомірними діями створення витягу з Наказу № 109 від 05.06.2022 року ТВО командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині з реквізитами "ТВО командир в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 ", "Начальник штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 " з проставленням на ньому напису "ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ" підписом " ОСОБА_3 " та відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 .

17.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування у в/ч НОМЕР_1 РУ СТрО "Схід" доказів у вигляді завірених копій лицевої сторінки "Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 " та сторінки із реєстраційними записами за 05.06.2022 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач не була ознайомлена зі змістом спірного наказу, про що свідчить відсутність її підпису на наданому представником відповідача до суду примірнику. Так, спірний наказ не був зареєстрований в "Книзі обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 ", тобто фактична дата створення наказу не відповідає зазначеній в ньому даті - 05.06.2022 року. Оскільки позивач не має можливості надати фотокопії відповідних сторінок "Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 " через відсутність дозволу командування в/ч НОМЕР_1 здійснювати копіювання носія інформації, як службової документації з обмеженим доступом, а обставини не реєстрації наказу підлягають доказуванню та встановленню в ході судового розгляду у зв`язку із чим є необхідність у отримані цього доказу шляхом його витребування.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 заяву про забезпечення доказів призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.04.2023 року о 13:10 год.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання.

Приписами ч. 2,3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Враховуючи наведене, а також належне повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд дійшов наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини 1 якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.2 ст.114 КАС України).

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення доказів, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника.

При цьому, за положеннями частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною 2 вказаної статті у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять «витребування доказів» та «забезпечення доказів» в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

З огляду на вищевикладене, оскільки заявником не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення доказів суд доходить висновку щодо відсутності підстав для застосування заходів забезпечення доказів, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 80, 114-117, 242, 248, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі №160/6803/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя Н.Є. Сліпець