Справа № 160/19836/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
13.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В означеній ухвалі суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, додатково попередивши, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
19.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №986/23), в якому відповідач заперечив проти заявлених до суду позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що пунктом 1 Порядку №45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Порядками №45 та №3-1 зазначено, що довідки про зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій подаються державним органом, звідки було звільнено особу, на підставі списків осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії, та сформованими органами Пенсійного фонду України після отримання відповідних повідомлень від державних органів на підставі прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акта про перерахунок пенсій. Відповідач наголошує, шо після скасування Постанови №103 та на час розгляду адміністративної справи, Урядом України не приймалось відповідного рішення про зміну грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), що були б підставою для проведення перерахунку пенсії, та не вносились зміни до Постанови №988, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Також відповідач зазначає, що перерахунок пенсії позивача за минулий час повинен бути здійснений не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів. Таким чином, як вказує відповідач, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 суперечать приписам ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Крім того, відповідач наголошував, що відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262, якою визначаються розміри пенсій за вислугу років, визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. З огляду на викладене, відповідач вважає, що підстави для проведення перерахунку пенсії позивача у пенсійного органу відсутні.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №160/13337/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та відповідно до довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №83/27230 від 23.03.2018, з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% від розміру грошового забезпечення з 01.01.2016 і здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 у справі №160/12311/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 04.02.2022 №33/24/С-6187. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 04.02.2022 №33/24/С-6187, із урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

В даному рішенні суд прийшов до висновку, що відповідач, після отримання від позивача довідки від 04.02.2022 №33/24/С-6187 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зобов`язаний був здійснити перерахунок та виплату його пенсії з 01.12.2019.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 у розмірі 70% від грошового забезпечення, яке зазначене у довідці від 04.02.2022 №33/24/С-6187.

З причини неналежного виконання означеного рішення суду, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 28.10.2022 про перерахунок пенсії відповідно до рішення суду.

У відповідь на зазначену заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило позивачу лист Про надання відповіді від 28.11.2022 №35939-27654/Г-01/8-0400/22, в якому останній повідомив про перерахування позивачу пенсії з 01.12.2019 в розмірі 70% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 04.02.2022 №33/24/С-6187. Крім того, відповідач наголошував, що доплата на виконання рішення суду з 01.12.2019 по 30.11.2022 у розмірі 187412,45 грн буде здійснена після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Виплата пенсії з 01.12.2022 буде проводитися у розмірі 14210,20 грн, який обчислено на виконання рішення суду та з урахуванням вимог Постанови №118.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії від відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-ХII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до даного закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 18 ст. 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII (в чинній редакції) визначено розміри, в яких призначаються пенсії за вислугу років, а згідно з частиною 2 вказаної статті максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

До цього, згідно з ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, згідно яких цифри 90 замінено цифрами 80.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з якими цифри 80 замінено цифрами 70.

Саме така, змінена редакція статті 13 Закону №2262-XII була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії, остання обчислювалась, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Відтак, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення, згідно з частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, оскільки дане обмеження не стосується випадку з позивачем, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена.

Отже, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Встановлення в подальшому граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18, яке набрало законної сили і є зразковим рішенням.

Таким чином, позивач має право на проведення перерахунку його пенсії виходячи з 90% грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання Постанови №103 зменшено з 90% до 70% розмір грошового забезпечення, який враховується при розрахунку пенсії.

При здійсненні перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неправомірно вирішено питання про перерахунок пенсії із урахуванням чинного на дату такого перерахунку обмеження максимального розміру пенсії 70% відповідного грошового забезпечення.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права позивача, що виникло за фактом набуття права на пенсію за вислугу років виходячи з 90% розміру грошового забезпечення, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права.

Згідно вказаного правила «закон зворотної сили не має», дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права, що зазначено в окремій думці судді Конституційного Суду України ОСОБА_2 стосовно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Суд дійшов висновку, що позивач зберігає право на обчислення пенсії за вислугу років із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, права позивача, що виникли з моменту призначення пенсії у розмірі 90% мають ним реалізовуватись та не можуть бути обмежені або виключені.

Верховний Суд України в постановах від 28.10.2014 та від 31.03.2015 наголошував, що нові правові норми можуть поширювати свою дію виключно на ті події, факти, які виникли після набрання чинності зазначеними нормативно-правовими актами, а отже, стосуються тих осіб, у яких право на призначення пенсії з`явилося після набрання відповідними актами чинності.

Крім того, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.07.2015 у справі №732/48/15 (ЄДРСР 46803612), від 31.01.2018 у справі №523/4930/15 (ЄДРСР 71938601), від 27.02.2018 у справі №642/3284/17 (ЄДРСР 72505932), від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (ЄДРСР 73604768), від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 (ЄДРСР 74784827), від 02.04.2019 у справі №727/6493/17 (ЄДРСР 80894381).

Крім того, у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 (ЄДРСР 79615886) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, зокрема:

- внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала;

- Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним;

- за таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Таким чином, станом на 01.12.2019 позивач мав право на перерахунок пенсії на підставі нової довідки, та станом на вказану дату право позивача на обчислення пенсії виходячи з її відсоткового розміру також було порушено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З урахуванням викладеного, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивачу при здійсненні перерахунку з 01.12.2019.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, вчинених при проведенні на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 по справі №160/12311/22, перерахунку призначеної позивачу пенсії, що полягають у зменшенні розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% відповідного грошового забезпечення у розмірі 17807,27 грн.

Тому, слід зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 по справі №160/12311/22, з 01.12.2019 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% від розміру грошового забезпечення 17807,27 грн, яке зазначено у довідці від 04.02.2022 №33/24/С-6187, яка надана Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вчинені при проведенні на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 по справі №160/12311/22, перерахунку призначеної ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, що полягають у зменшенні розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% відповідного грошового забезпечення у розмірі 17807,27 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 по справі №160/12311/22, з 01.12.2019 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% від розміру грошового забезпечення 17807,27 грн, яке зазначено у довідці від 04.02.2022 №33/24/С-6187, яка надана Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15.02.2023.

Суддя О.В. Царікова