Справа № 320/4991/23
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року 320/4991/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України про об`єднання в одне провадження справ, про перехід до загального позовного провадження та про заміну неналежної сторони та залучення до участі у справі третіх осіб в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та стягнення додаткової винагороди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022;

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо незабезпечення ефективного і цільового використання бюджетних коштів, а також щодо відсутності контролю за діяльністю органів Держприкордонслужби, при нарахуванні та виплаті додаткової винагороди ОСОБА_1 за періоди його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022;

- стягнути солідарно з Адміністрації Державної прикордонної служби України та з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду на загальну суму у розмірі 300000,00 грн. за періоди його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України подано до суду клопотання про об`єднання 9 справ в одне провадження, передавши їх на розгляд головуючому судді по справі №320/4991/23 - ОСОБА_2 , клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні та клопотання про заміну неналежної сторони та залучення до участі у справі третіх осіб.

Так, у клопотанні про об`єднання справ в одне провадження представник відповідача просить об`єднати в одне провадження адміністративні справи №320/4991/23 за позовом ОСОБА_1 , №320/4981/23 за позовом ОСОБА_3 , №320/4977/23 за позовом ОСОБА_4 , №320/4987/23 за позовом ОСОБА_5 , №320/4979/23 за позовом ОСОБА_6 , №320/4993/23 за позовом ОСОБА_7 , №320/4989/23 за позовом ОСОБА_8 , №320/4975/23 за позовом ОСОБА_9 , №320/4982/23 за позовом ОСОБА_10 , до Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що ці справи є однорідними, випливають з одних і тих самих же правовідносин, пов`язані між собою підставою виникнення (беззаперечне право військовослужбовців на додаткову винагороду за періоди їх безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території України), та поданими доказами, а позовні заяви були подані до одних і тих самих відповідачів. Представник вважає, що об`єднання вищезазначених адміністративних позовних заяв в одну справу сприятиме більш ефективному та об`єктивному вирішенню спору між сторонами, з мінімальним часовими та матеріальними затратами.

Так, згідно з ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Частиною 7 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Дослідивши подане клопотання, суд зазначає, що об`єднання справ в одне провадження є правом, а не обов`язком суду, тому, не зважаючи на те, що позовні вимоги в адміністративних справах пов`язані між собою підставою виникнення, заявлені до одних і тих самих відповідачів, суд не вбачає доцільності в їх об`єднанні в одне провадження.

На думку суду, таке об`єднання може призвести до недотримання завдань адміністративного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, яким, серед іншого, є своєчасний розгляд і вирішення справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Крім того, об`єднання справ в одне провадження призведе до порушення засад адміністративного судочинства, зокрема, в частині дотримання розумних строків розгляду справи судом та суттєво ускладнить вирішення даної справи.

У зв`язку з викладеним, вказане клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження, суд зазначає таке.

Статтею 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд звертає увагу на те, що пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У даному випадку, предметом розгляду даної справи є оскарження бездіяльності відповідачів щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за періоди його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей в періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022.

При цьому, дана справа не належить до переліку, визначеного частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, дана адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, що може бути розглянута без проведення судового засідання та за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, зміст клопотання не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення підготовчого засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, вимоги позивача не підпадають під визначення щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, будь-яких доказів з приводу того, що справу №320/4991/23, з огляду на характер спірних правовідносин, обсяг доказів чи з інших підстав недоцільно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, представник відповідача не надав.

Суд звертає увагу відповідача на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідач не позбавлений права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у відзиві на позовну заяву, запереченнях проти відповіді на відзив, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

У відповідності до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження або у судовому засіданні з викликом сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Щодо клопотання про заміну неналежної сторони та залучення до участі у справі третіх осіб, суд зазначає наступне.

Так, у клопотанні про заміну неналежної сторони та залучення до участі у справі третіх осіб представник відповідача просить замінити процесуальний статус Адміністрації Державної прикордонної служби України, залучивши її до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, та залучити до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), посилаючись на те, що позивачем невірно визначено процесуальний статус Адміністрації Державної прикордонної служби України, а рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині прийняття управлінських рішень щодо посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином, заміна відповідача допускається за згодою позивача у разі подання позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Обставин, які б надавали підстави для застосування положень статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача у справі.

Вирішуючи наявність підстав для залучення ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд зазначає таке.

Згідно приписів частин 2, 4, 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

З аналізу вказаних норм слідує, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Дослідивши наведені представником відповідача доводи, викладені у заяві про залучення третьої особи, суд констатує відсутність належних обґрунтувань необхідності залучення ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, а також необґрунтованість доводів яким саме чином рішення суду може вплинути на права або обов`язки заявленої у заяві третьої особи.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог предмет спору.

Керуючись статтями 12, 48, 49, 172, 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України про об`єднання в одне провадження справ, про перехід до загального позовного провадження та про заміну неналежної сторони та залучення до участі у справі третіх осіб - відмовити.

Копію ухвали направити (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Балаклицький А. І.