Справа № 620/1722/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/1722/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (далі СТОВ «Батьківщина», позивач) 17.02.2023 звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ, відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №354073 від 30.11.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення рейдової перевірки інспектором не було дотримано вимог Закону №877, а саме: не проінформовано товариство про його права та обов`язки; не вручено направлення на перевірку; не ознайомлено з підставою проведення рейдової перевірки; не зроблено запис в журналі перевірок; не проведено позаплановий захід в присутності керівника чи іншої уповноваженої особи. Крім того, рейдова перевірка проведена поза межами затвердженого графіку, працівниками Укртрансбезпеки без форменого одягу, без пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку, сигнального диску (жезла) та індивідуальної печатки.

Також позивач не погоджується із позицією відповідача про порушення товариством пункту 22.5 Правил дорожнього руху та зазначає, що оскаржувана постанова містить інформацію про перевищення встановлених габаритних норм та його відсоток, однак належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення від нормативного. Так, відповідачем не надано доказів щодо вимірювання ширини транспортних засобів позивача та доказів перевищення встановлених габаритних норм під час руху автомобільними дорогами. Крім того, при винесені спірної постанови Відділом не враховано вимоги пункту 4 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, про допустиме перевищення вагових параметрів.

Ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для надання відзиву на позов та пояснень.

Представником відповідача подано відзив на позов, однак поза строком, встановленим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про поновлення строку на його подання відсутнє. У зв`язку з наведеним, суд не може прийняти до уваги наведені відповідачем у відзиві обґрунтування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові необхідно відмовити, враховуючи таке.

Судом встановлено, що СТОВ «Батьківщина» є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN TGS 26.440, днз НОМЕР_1 , та трактора колісного, рн НОМЕР_2 (а.с. 15, 16).

Відповідно до щотижневого графіку рейдових перевірок, направлення на перевірку посадовими особами Відділу 28.10.2022 проведено рейдову перевірку належного позивачеві транспортного засобу (а.с. 53, 54).

За результатами перевірки складено акт №332756 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення товариством вимог пункту 22.5 постанови КМУ 1306-2001, а саме: перевезення неподільного вантажу (трактор колісний днз ВТ18232 (транзит), при цьому ширина ТЗ склала 3 м 12 см, при дозволених 2 м 60 см. Перевищення склало 20%. У водія на момент перевірки відсутня товарно-транспортна накладна (а.с. 20). Також інспектори склали акт №020205 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акт №0079264 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, які були вручені водію та у яких зафіксовані габаритні параметри транспортного засобу (а.с. 62, 63)

08.11.2022 Відділом сформовано позивачу повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначений на 30.11.2022 (а.с. 65).

СТОВ «Батьківщина» подало відповідачу письмові пояснення щодо суті порушень (а.с. 67-68)

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом винесено постанову від 30.11.2022 №354073 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на СТОВ «Батьківщина» накладено штраф в сумі 34000,00 грн. за порушення абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) (а.с. 69).

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, СТОВ «Батьківщина» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що позивачем не спростовується факт виявленого порушення, підставою позову є виключно недотримання відповідачем процедури винесення спірної постанови.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі Закон, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 18 Закону з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону установлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пунктів 2, 19 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань - здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; - здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно із пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону установлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до матеріалів прави 28.10.2022 посадовими особами Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки виявлено порушення СТОВ «Батьківщина» вимог абзацу 16 частини першої статті 60 Закону, пункту 22.5 Правил дорожнього руху (перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу).

Представник позивача наголошував на необґрунтованості таких висновків перевіряючих, оскільки згідно технічної характеристики трактора колісного, марки К-701, його ширина складає 2850 мм. Згідно характеристики спеціалізованого вантажного автомобіля трьохосного сідлового тягача-Е MАN TGS 26.440 габаритна ширина даного авто складає 2450 мм (а.с. 17-19).

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 14 Порядку №1567)

Згідно із пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 20 Порядку №1567 передбачено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно із пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон №2862) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, власниками (балансоутримувачами) зон габаритно-вагового контролю і підприємствами.

Місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції (пункт 11 Порядку №879).

Відповідно до пункту 12 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема для транспортного засобу, що перевірявся: зовнішніх габаритів - ширина: 2,6 м.

Як зазначалось, у ході перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що ширина транспортного засобу становила 3,12 м при допустимій 2,6 м (перевищення на 20%), що зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.10.2022 №332756, акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.10.2022 №020205, а також довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28.10.2022 №0079264.

Крім того, факт перевищення габаритів (ширини ТЗ) підтверджується фотокопіями засобу вимірювальної техніки (рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою), повіреним належним чином, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 59-61).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується порушення позивачем пункту 22.5 Правил дорожнього руху та статті 48 Закону №2344.

Також суд враховує, що водій, який був присутній при замірюванні параметрів трактора, жодних заперечень щодо процедури не вказав, в акті не зазначив. Так, зокрема, в рядку «пояснення водія про причини порушень» акта проведення перевірки від 28.10.2022 №332756, зазначено лише про те, що з порушеннями та актом водій ознайомлений, жодних заперечень не вказано.

Стосовно тверджень позивача, що відповідно до загальнодоступних джерел технічні характеристики на трактор К-701 по габаритній ширині складають 2,85 м, а на автомобіль MАN TGS 26.440 2,45 м, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху забороняється рух не лише транспортних засобів, коли їх параметри перевищують нормативно встановлені, а і їх составів.

Із наявної у матеріалах справи фотокопії встановлено, що трактор перевозився на під`єднаному до сідлового тягача причепі (днз НОМЕР_3 , марка та модель: Wielton NJ 4R) (а.с. 55, 56). Суд звертає увагу, що відповідно до інформації, відображеної у мережі Інтернет, зовнішня ширина вказаного причепу може досягати 3050 мм.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про безпідставність доводів позивача, що виміряна інспекторами ширина транспортного засобу не відповідала дійсності.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Як встановлено у частині четвертій статті 217 Господарського кодексу України господарські санкції застосовуються у встановленому законом по рядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

До адміністративно-господарських санкцій належить й адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Таким чином, підставою для притягнення учасника господарських відносин до господарсько-правової відповідальності є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що під час габаритного-вагового контролю було виявлено порушення позивачем вимог законодавства України про автомобільний транспорт, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано застосовано до СТОВ «Батьківщина» штрафні санкції, у розмірі, який відповідає положенням Закону №2344.

Щодо доводів позивача про допущення перевіряючими процесуальних порушень, суд зазначає таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 квітня 2020 року по справі №813/1790/18 та від 22 травня 2020 року по справі №825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не впливає на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Верховний Суд також наголосив, що, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року по справі №640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року по справі №400/1510/19, від 05 липня 2022 року по справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року по справі №320/1510/20, від 03 жовтня 2022 року по справі №400/1510/19, від 01 листопада 2022 року по справі №640/6452/19 та від 18 січня 2023 року по справі №500/26/22, від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України, передбачає: 1) винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю); забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

Враховуючи зазначене, суд наголошує, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що рейдова перевірка проводилась працівниками Укртрансбезпеки на підставі затвердженого щотижневого графіка та направлення на перевірку, а вимірювання транспортного засобу товариства здійснювалось сертифікованим обладнанням. В ході перевірки виявлено порушення СТОВ «Батьківщина» вимог чинного законодавства, що не було спростовано під час розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені позивачем порушення є суто формальними та не впливають на дійсність спірної постанови про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд вважає, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2023 року.

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (, вул. Незалежності, 51, с. Калюжинці, Срібнянський район, Чернігівська область, 17311).

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Укртрансбезпеки (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна