Справа № 932/2107/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/2107/23
Провадження № 2а/932/78/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального (відокремленого) підрозділу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області, третя особа поліцейський УПП у Волинській області рядовий поліції 1 батальйону 3 роти Савчук Єфросинія Василівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови поліцейського УПП у Волинській області рядового поліції 1 батальйону 3 роти Савчук Єфросинії Василівни від 23 лютого 2023 року, серії ЕАС № 6585973 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 лютого 2023 року поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції 1 батальйону 3 роти Савчук Є.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 6585973, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за порушення п.12.4 ПДР, а саме в постанові вказано, що 23.02.2023 року о 12 год. 08 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Jaguar XF д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по трасі Н-22, 118 км. зі швидкістю 76 км./год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км./год.

Позивач зазначає, що накладене на нього стягнення є незаконним та необґрунтованим, з огляду на порушення порядку накладення адміністративних стягнень та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначає, в порушення ст. 279 КУпАП, при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Вказані обставини беззаперечно є порушенням права на захист, а також грубим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, що робить постанову незаконною. Індивідуальні сертифікаційні ознаки приладу, на який, начебто, зафіксовано правопорушення, йому не повідомлені, в оскаржуваній постанові не зазначені, відеозапис порушення для перегляду не надано, не надано можливості реалізувати повний спектр прав на захист; у наданні йому для огляду матеріалів адміністративної справи - відмовлено. Оскаржувана постанова, в порушення приписів ст. 283 КУпАП, не містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові відповідач посилається лише на єдиний доказ перевищення швидкості руху транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» це здійснення вимірювання швидкості руху приладом Trucam LTI 20/20 ТС008357, проте дані фотознімки та відеофіксація не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. Під час винесення постанови відповідачем не надано доказів щодо способу використання, закріплення приладу Trucam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху. Відеофіксація здійснювалась не автоматичному режимі, а у ручному режимі, а тому це могло вплинути на показники приладу. Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги знаку лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної техніки для фіксації обставин правопорушення.

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції у Волинській області, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 23.02.2023 року відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС «6568973 за ч.1 ст.122 КУпАП. Підставою для винесення даної постанови стало те, що під час несення служби поліцейським було виявлено факт порушення ПДР, а саме: транспортний засіб JAGUAR XF, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті с. Дерно зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив встановлене обмеження руху в населеному пункті на 26 км/год. Встановивши особу водія та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4 ПДР України було прийнято рішення про проведення розгляду справи щодо водія. Водію були роз`ясненні права відповідно до ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, знайомитись із доказами інкримінованого правопорушення, проте позивач не бажав скористатися оголошеними правами. Згідно зі ст.285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови. Копію отримав на місці розгляду справи під підпис. Вважає, що позовна заява складається виключно з набору правових норм і не містить доказів, які б спростували факт вчиненого позивачем адміністративного правопорушення. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6585973 від 23ю02ю2023року; фотокарткою skrin --b2200-0223-120945, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008357 від 23.02.2023 року, з якої вбачається автомобіль позивача і всі обставини по справі; відеозаписом --b2200-0223-120945, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008357 від 23.02.2023 року; відеозаписом з технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області Савчук Є.В. від 23.02.2023 року. З оглянутого відеозапису з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008357 слідує, що зафіксовані обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме даний транспортний засіб JAGUAR XF, д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 26 км/год. Вважать вищезазначені докази належними, оскільки такі відображені в оскаржуваній постанові. Доводи позивача про неправомірність використання пристрою TruCAM в ручному режимі спростовується положеннями ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», а також це не заборонено та, відповідно до правил застосування та сертифікатів відповідності, не суперечить вимогам по застосуванню приладів TruCAM. Норми використання та норми відповідності встановлені ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксування. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місце положення транспортних засобів. Метрологічні та технічні вимоги.».

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою ЕАС №6585973 від 23.02.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 23.02.2023 року о 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом JAGUAR XF, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по трасі Н-22, 118 км. зі швидкістю 76 км./год., у населеному пункті, де дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 26 км./год. Порушення зафіксовано на приладі TruCам 008357, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год).

Ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається з постанови серії ЕАС № 6585973 від 23 лютого 2023 року, перевищення швидкості водієм встановлювалась за допомогою вимірювача швидкості TruCAM 008357.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи доводи позивача в частині порушення ним п.12.4 ПДР України, суд приймає як недоведеними, а доказів зворотного відповідачем не надано. Жодних доказів на підтвердження правомірності складання постанови про накладення адміністративного стягнення суду не надано.

Суд скептично ставиться до доказів, наданих представником відповідача разом із відзивом, а саме фотокартки skrin --b2200-0223-120945, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008357 від 23.02.2023 року, з якої начебто вбачається автомобіль позивача і всі обставини по справі; відеозапису --b2200-0223-120945, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС008357 від 23.02.2023 року; відеозапису з технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області Савчук Є.В. від 23.02.2023 року, які були надані суду на CD-диску, оскільки дослідивши вищевказані відеозаписи та фотокартку суд побачив транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_2 , що не відповідає а ні змісту оскаржуваної постанови серії ЕАС № 6585973 від 23 лютого 2023 року, а ні номеру транспортного засобу позивача, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , копія якого була надана позивачем.

Згідно зі ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена, а склад вказаного правопорушення тим самим спростовано, позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального (відокремленого) підрозділу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області, третя особа поліцейський УПП у Волинській області рядовий поліції 1 батальйону 3 роти Савчук Єфросинія Василівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6585973 від 23 лютого 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева