Справа № 380/392/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року справа №380/392/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Малісевич М.В.

за участю:

представника позивача Парфелюка Г.І.

представника відповідача Дунас Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення щодо митної вартості товару,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Т.Костюшка, 1), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700086/2 про коригування митної вартості товару «Меблі..» ввезення якого в Україну задекларовано ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA209160/2022/007493 від 04.07.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700087/2 про коригування митної вартості товару «Меблі..» ввезення якого в Україну задекларовано ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA209160/2022/007494 від 04.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митних деклараціях. На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, що відповідають переліку, визначеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України. Вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А..

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом сплати судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, де просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до рахунку-фактури №WZ/KM/22/061974 від 15.06.2022, що стосується поставки товару за МД №UA209170/2022/007494, терміном оплати зазначено 01.07.2022 р. Митна декларація подавалась позивачем 04.07.2022, тобто оплата за даний товар мала б бути здійснена. Однак, жодного документу, що стосується оплати за товар позивачем надано не було, що підтверджується відомостями, внесеними в графу 44 митної декларації «Додаткова інформація І Подані документи І Сертифікати і дозволи» від 04.07.2022 № UA209170/2022/007494, в якій відомості про такі документи відсутні. Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частиною 4 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Пунктом 4 частини 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Таким чином, у випадку, якщо за умовами оплати товар мав бути оплачений до митного оформлення, банківські платіжні документи є обов`язковими до подання для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак такі документи не подано. До митного оформлення заявлено товар «Меблі в асортименті» на умовах поставки FCA- PL- Stalowa Wola. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. За результатом митного контролю виявлено, що по товарах (5,6) можливе заниження митної вартості товару, сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. В наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 27.06.2022 №А №407732 відсутні відомості про транспортний засіб, та наявні розбіжності про місце доставки вантажу, а саме у графі 3 вказано місце розвантаження Варяж всупереч заявленому у вищезазначеному рахунку про транспортні послуги - Червоноград. У поданому до митного оформлення договорі про перевезення від 23.11.2021р. № 231121 обумовлено, що вартість перевезення, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення, яка є невід`ємною частиною цього договору, однак до митного оформлення такий документ не надано. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 містить відомості про те, що вантаж переміщувався у складі консолідованого вантажу, однак інформація на підставі якої розподілені витрати на транспортування, а саме: загальна кількість вантажу, маршрути, відстань, вага та відповідні реквізити ТСД відсутня. Наданий «прайс-лист» виробника товару має суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції, оскільки суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. У зв`язку з тим, що документи, подані до митного оформлення, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, декларанту було надіслано вимогу відповідно до частини 2-4 статті 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, зокрема: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу,видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, заявлену митну вартість зазначених товарів не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Декларанта повідомлено про неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 26 (ст.60 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III.

Рішення про коригування митної вартості від 04.07.2022 №ІІА209000/2022/700087/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 23.09.2022 № UA209160/2022/007494), виносилось на товари:

№6 Меблі металеві, що використовуються в установах, заввишки не більше як 80см, в незібраному стані: стіл письмовий (заввишки 76,0см) - 2 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Китай (CN), за ціною 2,91 USD/кг.;

№7 Меблі металеві, що використовуються в установах, заввишки більше як 80 см, в незібраному стані: стіл письмовий (заввишки 154,0см)- 1 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Китай (CN), за ціною 2,57 USD/кг.;

№9 Меблі металеві, для житлових кімнат, в незібраному стані, в асортименті: стелаж, стіл обідній. Загальна кількість - 2 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Китай (CN), за ціною 3,67 USD/кг.;

№10 Меблі дерев`яні, типу спальні, в незібраному стані, в асортименті: ліжко. Загальна кількість - 4 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Малайзія (MY), за ціною 3,98 USD/кг.;

№13 Меблі дерев`яні, для столових та житлових кімнат, в незібраному стані, в асортименті: столи обідні. Загальна кількість - 3 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Польща (PL), за ціною 2,30 USD/кг.;

№14 Меблі, виготовлені з комбінованих матеріалів (стільниці - загартоване скло, загартоване скло/кераміка, загартоване скло/МДФ; основи-МДФ, МДФ/метал, метал), для столових та житлових кімнат, в незібраному стані, в асортименті: столи обідні, столи журнальні. Загальна кількість - 42 шт. Торговельна марка - SIGNAL. Країна виробництва - Китай (CN), за ціною 2,82 USD/кг.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів за митною декларацією №UA209170/2022/007494 слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість таких товарів: товар №6 - МД від 19.05.2022 р. №UA209160/2022/5281 митна вартість становить 4,43 дол. США за кг; товар №7 - МД від 07.04.2022 р. №UA500490/2022/2174 митна вартість становить 4,010073 дол. США за кг; товар №9 - МД від 16.06.2022 р. №UA500420/2022/2176 митна вартість становить 4,0099 дол. США за кг,- товар №10 - МД від 14.06.2022 р. №UA400040/2022/17346 митна вартість становить 4,0637 дол. США за кг; товар №13 - МД від 08.04.2022 р. №UA209170/2022/22049 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг,- товар №14 - МД від 02.06.2022 р. №UA500020/2022/9892 митна вартість становить 4,010054 дол. США за кг. сума донарахованих платежів 13629,89 грн.

Представник позивача стверджує: « Подані документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів не містили розбіжностей, ознаки підробки документів відсутні, усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, яка підлягає сплаті за товар, у документах наявні, піддаються обчисленню та документально підтверджені. Відтак, жодних застережень до застосування методу визначення митної вартості за ціною договору під час даного декларування не існувало».

З даним твердженням відповідач не погоджується з наступних причин.

По-перше, зовнішньоекономічний договір №7/4/2022 від 29.04.2022, який подавався разом із митною декларацією №UA209170/2022/007494, містить ознаки підробки, зокрема помітно втручання в текст договору після його підписання (шляхом копіювання та вставлення пункту 3.1., що помітно відрізняється від іншого тексту договору як кольором, так і місцем розташування ).

По-друге, відповідно до рахунку-фактури №WZ/KM/22/061974 від 15.06.2022, що стосується поставки товару за МД №UA209170/2022/007494, терміном оплати зазначено 01.07.2022 р. Митна декларація подавалась позивачем 04.07.2022, тобто оплата за даний товар мала б бути здійснена.

Однак, жодного документу, що стосується оплати за товар позивачем надано не було, що підтверджується відомостями, внесеними в графу 44 митної декларації «Додаткова інформація І Подані документи І Сертифікати і дозволи» від 04.07.2022 №UA209170/2022/007494, в якій відомості про такі документи відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Оскільки ж згідно умов договору, рахунок мав бути сплачений, подання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару є обов`язковим для підтвердження митної вартості товарів. Більше того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 58 Митного кодексу Країни, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

По-третє, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

В договорі міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №231121 від 23.11.2021 зазначено, що «замовник зобов`язаний оплачувати виконавцю/експедитору вартість перевезення у відповідності із заявкою». Оскільки разом із зазначеними вище митними деклараціями не подавались жодні заявки, а також не було надано жодних підтверджень, коли саме повинна здійснюватись оплата наданих товарно-експедиційних послуг, в митного органу виникли обґрунтовані сумніви у зв`язку з документально непідтвердженими відомостями щодо оплати транспортних послуг.

З огляду на вищезазначене, твердження представника позивача про наявність усіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості та ціни, що підлягає сплаті за товар, відсутність розбіжностей та ознак підробки у документах наданих під час митного оформлення не заслуговують уваги суду.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

10.06.2022 року між Позивачем та Компанією «HALMAR Sp. z o.o.» (м. Сталева Воля, Республіка Польща) укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/6/2022 від 10.06.2022 року, предметом якого є меблеві вироби.

Відповідно до істотних умов Контракту, конкретні найменування, кількість, вартість кожної окремої партії товару узгоджується сторонами у рахунку-проформі. Оплата здійснюється у формі 100% передоплати перед відвантаженням товару, на підставі рахунку-проформи. Валюта розрахунків сторонами визначена «польські злоті». Товар постачається на умовах FCA (Stalowa Wola, Польща) згідно з правилами Інкотермс -2010, або на інших, визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець.

На замовлену Позивачем партію товару Продавець виставив рахунок проформу №FEP-42/22/MWP від 21.06.2022 року на суму 61473,87 польських злотих. ФОП ОСОБА_1 платіжним дорученням №2 від 27.06.2022 здійснив передоплату за товар шляхом проведення електронного SWIFT платежу в сумі 61473,87 польських злотих на банківський рахунок продавця.

28.06.2022 року Компанія «HALMAR Sp. z о.о.» відвантажила товар на суму 61473,87 польських злотих у наданий позивачем транспортний засіб та передала перевізнику фактуру (інвойс) №(S)FSE-148/22/EX від 28.06.2022 на вказану партію товару, специфікацію на товар, автомобільну товарно - транспортну накладну (CMR) №б/н від 28.06.2022.

Перевізник, ФОП ОСОБА_2 , здійснив транспортування товару в Україну та 04.07.2022 доставив товар до відділу митного оформлення «Сокаль» митного поста «Львів-північний» Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товару, позивач уповноважив митного брокера. Останній, діючи в інтересах позивача, 04.07.2022 подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209160/2022/007493, згідно якої задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» товару «Меблі...» по 17 товарних позиціях загальною фактурною вартість 61473,87 польських злотих, що складає 397385,54 гри згідно курсу НБУ на дату декларування.

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в сумі 404484,54 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску «Рава-Руська») в сумі 7099,00 грн. Інших витрат (складових митної вартості) позивач не поніс і не додавав до фактурної ціни.

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її обчислення декларантом подано наступні документи:

- Контракт №1/6/2022 від 10.06.2022;

- рахунок-проформа №FEP-42/22/MWP від 21.06.2022;

- платіжне доручення №2 від 27.06.2022 про оплату за товар;

- фактура (інвойс) №(S)FSE-148/22/EX від 28.06.2022;

- автомобільна товарно-транспортна накладна (CMR) №б/н від 28.06.2022;

- договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №231121 від 23.11.2021;

- рахунок-фактура перевізника №СФ-0600031 від 30.06.2022 на оплату транспортних послуг.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідач, письмовим повідомленням на адресу декларанта надіслав вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема:

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу, видаткові, податкові накладні);

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг);

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, ще містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 04.07.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/700086/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно картки відмови №UA209160/2022/000143 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

29.04.2022.року між Позивачем та Компанією «Signal Meble Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia Sp.K.» (м. Островець-Свентокшиський, Республіка Польща) укладено зовнішньоекономічний Контракт №7/4/2022, предметом якого є меблеві вироби.

Згідно з умовами Контракту кожна окрема партія товару відвантажується покупцю на підставі замовлення. Товар постачається на умовах FCA (Ostrowiec Swietokrzyski, Польща) згідно з правилами Інкотермс-2000, або на інших, окремо визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець. Оплата за товар здійснюється упродовж 7 днів з моменту відвантаження. Валюта розрахунків «польські злоті».

На виконання умов контракту компанія «Signal Meble...» 24.06.2022 відвантажила адресу позивача (у наданий позивачем транспортний засіб) замовлену партію товару на загальну суму 50248,66 польських злотих та передала перевізнику фактуру (інвойс) №VAT F/KEX/22/060022 від 24.06.2022, специфікацію та товарно-транспортну накладну (CMR) А№407732 від 24.06.2022.

Перевізник (ФОП ОСОБА_2 ) здійснив транспортування товару в Україну та 04.07.2022 доставив товар до відділу митного оформлення «Сокаль» митного поста «Львів -північний» Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товар позивач уповноважив митного брокера, який 04.07.2022 подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209160/2022/007494. Згідно з МД задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» товару «Меблі...» по 15 товарних позиціях загальною фактурною вартість 50248,6 польських злотих, що складає 324822,41 грн. згідно курсу НБУ на дату декларування

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в гумі 330723,42 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість експортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску «Рава-Руська») в сумі 5901,00 грн. Інших витрат (складових митної вартості) позивач не поніс і не додавав до фактурної ціни.

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її обчислення декларантом було подано до митного органу наступні документи:

- Контракт №7/4/2022 від 29.04.2022;

- рахунок-фактура (інвойс) №VAT F/KEX/22/060022 від 24.06.2022;

- автомобільна товарно-транспортна накладна (CMR) А№407732 від 24.06.2022;

- договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №231121 від 23.11.2021;

- рахунок-фактура перевізника №СФ-0600031 від 30.06.2022 на оплату транспортних послуг.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідач надіслав позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема:

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу, видаткові, податкові накладні);

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг));

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ.

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 04.07.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/700087/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно картки відмови №UA209160/2022/000144 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частин першої та другої статті 1 Митного кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно зі статтею 3 Кодексу, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

У частині шостій статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

Як встановлено судом з матеріалів справи, оскаржуваним рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700086/2 відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та зазначив наступне. Відповідно до п.1 ч. 4 от. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Меблі в асортименті» на умовах поставки FCA- PL- Stalowa Wola. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. За результатом митного контролю виявлено, що по товарах (7,8,9,10,11,13,14,16,17) можливе заниження митної вартості товару, сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 містить відомості про те, що вантаж переміщувався у складі консолідованого вантажу, однак інформація на підставі якої розподілені витрати на транспортування, а саме: загальна кількість вантажу, маршрути, відстань, вага та відповідні реквізити ТСД, відсутня. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. У поданому до митного оформлення договорі про перевезення від 23.11.2021 р. №231121 обумовлено, що вартість перевезення, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення, яка є невід`ємною частиною цього договору, однак до митного оформлення такий документ не надано. Наданий «прайс - лист» виробника товару має суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції, оскільки суперечить суті прайс - листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців. Відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 10.06.2022 №1/6/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку-проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку-проформі підписи Покупця відсутні. Також не надано товаросупровідний документ-автотранспортна накладна, що стосується оцінюваного товару. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини 2-4 статті 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу,видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, заявлену митну вартість зазначених товарів не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року M4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну вартість подібних (аналогічних) товарів: товар №7 - МД від 19.05.2022р. №UA209160/2022/5281 митна вартість становить 4,43 дол. США за кг; товар №8 - МД від 07.04.2022р. № UA500490/2022/2174 митна вартість становить 4,010073 дол. США за кг; товар №9 - МД від 02.06.2022р. № UA500110/2022/5380 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №11 - МД від 06.05.2022р. № UA500020/2022/8898 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №13 - МД від 29.04.2022р. № UA500110/2022/4718 митна вартість становить 4,01 дол. США за кг; товар №14 - МД від 08.04.2022р. № UA209170/2022/22049 митна вартість становить 4,809999 дол. США за кг; товар №16 - МД від 28.05.2022р. № UA209140/2022/45461 митна вартість становить 4,840543 дол. США за кг; товар №17 - МД від 02.06.2022р. № UA500020/2022/9892 митна вартість становить 4,010054 дол. США за кг. До товару №10 неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ), джерелом інформації слугувала - МД від 06.06.2022р. № UA205140/2022/39525 митна вартість становить 4,014797 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Як встановлено судом з матеріалів справи, оскаржуваним рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700087/2 відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та зазначив наступне. Відповідно до п.1 ч. 4 от. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Меблі в асортименті» на умовах поставки FCA- PL- Ostrowiec Swietokr. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (Free carrier named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахонок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. За результатом митного контролю виявлено, що по товарах (5,6) можливе заниження митної вартості товару, сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 містить відомості про те, що оцінюваний товар переміщувався у складі консолідованого вантажу, проте інформація на підставі якої розподілені витрати на транспортування, а саме: загальна кількість вантажу, маршрути, відстань, вага та відповідні реквізити ТСД, відсутня. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. В наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 27.06.2022 №А №407732 відсутні відомості про транспортний засіб, та наявні розбіжності про місце доставки вантажу, а саме у графі 3 вказано місце розвантаження Варяж в супереч заявленому у вищезазначеному рахунку про транспортні послуги - Червоноград. Дані щодо терміну оплати у рахунку зазначені 01.07.2022, проте факт оплати не підтверджено жодним документом. У поданому до митного оформлення договорі про перевезення від 23.11.2021 р. №231121 обумовлено, що вартість перевезення, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення, яка є невід`ємною частиною цього договору, однак до митного оформлення такий документ не надано. Відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 29.04.2022 №7/4/2022 пункту 1.3. Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі проформі», однак у наданих рахунку-фактурі і проформі підписи Покупця відсутні. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини 2- 4 статті 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (фактуру-проформу,видаткові, паодаткові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти прайс - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ. Зважаючи на викладене відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація наявна у митного органу про митну таких товарів: товар №6 - МД від 19.05.2022р. №UA209160/2022/5281 митна вартість становить 4,43 дол. США за кг; товар №7 - МД від 07.04.2022 р. №UA500490/2022/2174 митна вартість становить 4,010073 дол. США за кг; товар №9 - МД від 16.06.2022 р. №UA500420/2022/2176 митна вартість становить 4,0099 дол. США за кг; товар №10 - МД від 14.06.2022р. №UA400040/2022/17346 митна вартість становить 4,0637 дол. США, товар №13 - МД від 08.04.2022 р. №UA209170/2022/22049 митна вартість становить 4,81 дол. США за кг; товар №14 - МД від 02.06.2022р. №UA500020/2022/9892 митна вартість становить 4,010054 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Щодо наявності у відповідача правових підстав для надіслання вимог про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Натомість відповідач, не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи можуть їх підтвердити, поставив позивача у невизначене становище.

Суд також зазначає, що відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.

Отже, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо наявності твердження відповідача про неподання та подання з недоліками документів для підтвердження витрат на транспортування, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи для підтвердження витрат на транспортування позивач подав до митного органу: автомобільну товарно-транспортну накладну (CMR) №б/н від 28.06.2022; договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №231121 від 23.11.2021; рахунок-фактуру перевізника №СФ-0600031 від 30.06.2022 на оплату транспортних послуг.

Згідно з розділом ІІІ Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою Правил заповнення митної декларації, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 599 (далі Правила №599), у графі 20 зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Аналізуючи наведені положення Правил № 599, суд вказує, що такі не містять вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування.

Суд зазначає, що МК України також не визначає виду доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому подані позивачем документи є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 31.05.2019 № 804/16553/14.

Зважаючи на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про ненадання позивачем для підтвердження витрат на транспортування заявки на перевезення.

Безпідставними є також вимоги відповідача щодо надання калькуляції транспортних витрат, оскільки така, у відповідності до Правил №599, може, а не повинна, подаватися якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, а у спірних правовідносинах таке перевезення товару здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_2 на замовлення позивача.

Щодо доводів відповідача про те, що рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 не містить відомості про експедиційні витрати (вантаж переміщувався у складі консолідованого вантажу, проте інформація на підставі якої розподілені витрати на транспортування, а саме: загальна кількість вантажу, маршрути, відстань, вага та відповідні реквізити ТСД, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 містить дані про вартість транспортування товару від місця завантаження м. Стальова Воля (Польща) по першому декларуванню та м. Островець Св. (Польща) по другому декларуванню до місця ввезення в Україну (пункт пропуску Рава-Руська) та вартість транспортних послуг по території України. Окрім цього, у такому рахунку-фактурі зазначено, що страхування вантажу не проводилось.

Відтак, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.06.2022 р. №СФ-0600031 містить всі відомості необхідні для встановлення витрат на транспортування товару, та які вимагаються Правилами №599, при цьому окремі недоліки такого документа жодним чином не впливають на правильність визначення транспортних витрат.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача, як на підставу для витребування доказів, на відсутність документів, які підтверджують витрати на транспортування.

Щодо твердження відповідача про те, що надані до митного оформлення прайс-листи суперечать суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців, позаяк такий висновок відповідача щодо змісту прайс-листа не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, орган доходів і зборів повинен зазначити реквізити такої декларації, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Верховним Судом у відповідних постановах неодноразово акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено.

Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2019 року у справі №816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Твердження відповідача у спірному рішенні, що «рахунок-фактура №WZ/KM/22/061974 від 15.06.2022, що стосується поставки товару за МД №UA209170/2022/007494, терміном оплати зазначено 01.07.2022 р., а митна декларація подавалась позивачем 04.07.2022, тобто оплата за даний товар мала б бути здійснена. Однак, жодного документу, що стосується оплати за товар позивачем надано не було, що підтверджується відомостями, внесеними в графу 44 митної декларації «Додаткова інформація І Подані документи І Сертифікати і дозволи» від 04.07.2022 № UA209170/2022/007494, в якій відомості про такі документи відсутні.

В свою чергу, суд в даному випадку зауважує, що оплата вартості товару пізніше строку не свідчить, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

З огляду на те вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700086/2 та від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700087/2 про коригування митної вартості товарів та необхідність їх скасування.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування прийняття спірних рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними дій та скасування рішення щодо митної вартості товару - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700086/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.07.2022 року №UA209000/2022/700087/2 про коригування митної вартості товарів

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.04.2023 року.

Суддя Кухар Н.А.