Справа № 266/3935/20
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року Справа№266/3935/20

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол № 6 від 26.06.2020) про відмову у виплаті компенсації за належне для отримання жиле приміщення,

стягнути грошову компенсацію за належне жиле приміщення, відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 02.09.2015 № 728.

зобов`язати повторно розглянути заяву та прийняти рішення щодо його зарахування до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 09.02.1998 по 01.08.2019 проходив військову службу на офіцерській посаді в ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав статус учасника бойових дій. В той же час позивач перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) у Маріупольському загоні морської охорони року (зі збереженням дати попередньої постановки з 18.08.2001) складом сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житлових приміщень з 09.11.2015. Після отримання відмови щодо зарахування до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень 14.01.2020 звернувся до командира ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою щодо виплати компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення. Житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 постановила залишити без розгляду заяву у зв`язку з відсутністю документів згідно пункту 11 Постанови КМУ від 02.09.2015 № 728. Після повторного звернення також отримав відмову. Зазначене рішеннями комісії позивач вважає протиправним оскільки має вислугу на військовій службі більше 25 років та фактично перебуває на квартирному обліку, отже має право на отримання житла або компенсації, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 266/3935/20 (провадження № 61-9970св21) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 20 травня 2021 року скасовано; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Відповідно до ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 01 грудня 2021 року справу №226/3935/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії передано до розгляду Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відзиві на позовну заяву підтвердив викладені позивачем обставини справи та зазначила, що позивач звільнений в запас на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В зв`язку з цим ОСОБА_1 не має права на позачергове отримання житла відповідно до частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також на компенсацію за належне для отримання жиле приміщення як звільнений у запас у зв`язку з закінченням строку контракту, а не за станом здоров`я, за віком або скороченням штатів. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому уточнив, що при зверненні до відповідача із заявою 10.06.2020 про виплату компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення надав всі необхідні документи, що встановлено під час попереднього розгляду справи. Щодо трактування законодавства стосовно існування права на отримання жилого приміщення або компенсацію посилається на висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 636/1424/19 та від 24.02.2021 № 460/6032/18.

Оскільки 21.10.2021 відповідач зарахував позивача до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень під № 1, позивач в цій частині просив позовні вимоги залишити без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 240 КАС України.

Ухвалою від 04 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання 20 січня 2022 року.

Судове засідання 20 січня 2022 року відкладено на 21 лютого 2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

Розгляд справи по суті у призначену дату не відбувся через обставини збройної агресії проти України.

Ухвалою від 20 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 лютого 2023 року.

До судового засідання 10 лютого 2023 року учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 9 цієї ж статті, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута в письмовому провадженні впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року частина позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та прийняти рішення щодо зарахування позивача до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, залишена без розгляду за заявою позивача через добровільне задоволення вказаних вимог відповідачем.

Вирішуючи спір в решті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є громадянином України відповідно до паспорту серії НОМЕР_3 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 26.11.2018 №1414-500003324 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживав за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 12 травня 2015 року, позивач є учасником бойових дій та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_5 від 02.08.2019 позивач є ветераном військової служби.

Згідно з наказом командира НОМЕР_6 загону морської охорони від 27 червня 2019 року № 181-ос ОСОБА_1 звільнений в запас на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з наданням права носіння військової форми одягу. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 01 серпня 2019 року.

Відповідно до витягу з наказу № 206-ОС від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено відсутність нерухомого майна у позивача.

Згідно з довідкою № 704-202 від 09.12.2019, виданої Маріупольським загоном морської охорони, ОСОБА_1 у період служби в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.02.1998 по 01.08.2019 житловою площею не забезпечувався; довідкою № 704-203 від 09.12.2019 грошову компенсацію для отримання житла не отримував.

Позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) у ІНФОРМАЦІЯ_3 охорони з 09.11.2015 (зі збереженням дати попередньої постановки з 18.08.2001) по теперішній час, склад сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 09.11.2015 по теперішній час відповідно до довідки №704-21 від 09.12.2019.

Згідно з довідкою від 08.12.2019 сім`я позивача складається з однієї особи.

14.01.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою до командира ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату компенсації за належне житло.

Листом від 07.02.2020 за №704/Д-2/253 позивачу житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь про розгляд протоколом № 3 від 03.02.2020 питання щодо виплати компенсації за належне житло та залишення заяви без розгляду у зв`язку з відсутністю документів згідно п.11 Постанови КМУ від 02.09.2015 № 728.

Відповіддю командира ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.12.2019 №704/Д-25/2422 повідомлено, що житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 постановила залишити без розгляду заяву позивача в зв`язку з відсутністю підстав для зарахування до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень (протокол № 10 від 06.12.2019).

10.06.2020 позивач повторно звернувся з заявою щодо виплати компенсації за належне житло.

Листом від 03.07.2020 за №704/Д-29/1568 заступник голови житлової комісії Маріупольського загону морської охорони повідомив позивача, що житлова комісія розглянула заяву та постановила відмовити у виплаті грошової компенсації (протокол № 6 від 26.06.2020) в зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 в запас на підставі закінченням строку контракту та відсутністю права на отримання компенсації за житло відповідно до частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .

Згідно з довідкою № 63 за підписом начальника Управління міського майна департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради ОСОБА_1 право на безоплатну приватизацію житла не використав.

Відповідно до витягу зі списку осіб, яких зараховано на квартирний облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 охорони станом на 30.09.2020 позивач з 18.08.2001 зарахований на квартирний облік у зв`язку з відсутністю встановленого розміру житлової площі.

Згідно з витягом зі списку осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень станом на 30.09.2020 позивач як учасник бойових дій включений на облік.

Головою житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку від 30.09.2020 №704/175, згідно з якою позивач станом на 30.09.2020 не перебуває в списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлового приміщення у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протоколами засідання житлової комісії Маріупольського ЗМО від 06.12.2019, від 03.02.2020, 26.06.2020 зафіксовано розгляд заяв ОСОБА_1 та відмову у їх задоволенні з обґрунтуванням підстав, з посиланням на постанову КМУ № 728 від 02.09.2015 та частину 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Рішення комісії приймалось шляхом голосування.

Станом на час розгляду справи позивача зараховано до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень під № 1.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 цього Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок № 1081).

Відповідно до положень пункту 24 цього Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Також, пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені також і в пункті 29 Порядку№ 1081.

Положеннями пункту 30 Порядку№ 1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку№ 1081.

Пунктом 3 Порядку № 1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Як встановлено судом позивач з 09.02.1998 по 01.08.2019 проходив військову службу на офіцерській посаді в ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав статус учасника бойових дій. В той же час позивач перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) у Маріупольському загоні морської охорони року (зі збереженням дати попередньої постановки з 18.08.2001) складом сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житлових приміщень з 09.11.2015.

Позивач має вислугу на військовій службі більше 25 років та фактично перебуває на квартирному обліку, отже набув право на забезпечення постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України та має право на отримання житла або компенсації.

Наказом командира НОМЕР_6 загону морської охорони від 27 червня 2019 року № 181-ос ОСОБА_1 звільнений в запас на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд зазначає, що частиною першою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Системний аналіз зазначених норм закону дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у пункті 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».

Така юридична визначеність зазначених понять підтверджується висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 та від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19).

Отже, звільнення військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку, у запас за закінченням строку контракту за наявності у нього відповідної вислуги і є підставою для залишення його на такому обліку відповідно до вимог пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У справі встановлено і не заперечується сторонами, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у позивача відсутнє нерухоме майно. Згідно з довідкою № 704-202 від 09.12.2019, виданої Маріупольським загоном морської охорони, ОСОБА_1 у період служби в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.02.1998 по 01.08.2019 житловою площею не забезпечувався; грошову компенсацію для отримання житла не отримував. Позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) у ІНФОРМАЦІЯ_3 охорони з 09.11.2015 (зі збереженням дати попередньої постановки з 18.08.2001) по теперішній час, склад сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 09.11.2015 по теперішній час відповідно до довідки №704-21 від 09.12.2019. Станом на час розгляду справи 21.10.2021 відповідач зарахував позивача до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень під № 1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 728 затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі Порядок № 728), який установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація).

Відповідно до пункту 2 дія цього Порядку, зокрема, поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі, та членів їх сімей.

Пунктами 3 та 5 Порядку № 728 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 728 підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

За приписами пункту 7 Порядку № 728 розмір компенсації визначається:

за нормою 13,65 кв. метра жилої площі на військовослужбовця і кожного члена його сім`ї, який перебуває з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Понад норму жилої площі для окремих категорій військовослужбовців та членів їх сімей, визначених законодавством, враховується додаткова жила площа у розмірі 10 кв. метрів;

з урахуванням вимог до загальної площі житла відповідно до державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення;

з урахуванням граничної вартості будівництва 1 кв. метра загальної площі житла в регіоні, в якому військовослужбовець перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальні органи, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень (пункт 9 Порядку № 728).

Житлові комісії військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір (пункт 10 Порядку № 728).

За вказаного правового регулювання спірних відносин суд дійшов висновку про наявність у позивача права на компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, через що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно способу захисту порушеного права суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол № 6 від 26.06.2020) про відмову у виплаті компенсації за належне для отримання жиле приміщення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про виплату грошової компенсації за належне жиле приміщення відповідно до Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 728, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої компенсації.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол № 6 від 26.06.2020) про відмову у виплаті компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про виплату грошової компенсації за належне жиле приміщення відповідно до Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 728, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої компенсації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов