Справа № 340/2881/22
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 340/2881/22
Суддя І інстанції Кравчук О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 23.03.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за його заявою від 21.02.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 період його роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня подання заяви від 21.02.2022 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №9 від 23 березня 2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року та повторно розгляду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 лютого 2022 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не приймала рішення відносно призначення пенсії за віком позивачу, таке рішення приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Вказує на те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направило лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №1100-0303-9/24223 від 12.07.2022 року, в якому прохання повернутись до розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.02.2022 року про перегляд наданих документів та винесення нового рішення, взявши до уваги можливість зарахування до страхового стажу період роботи з 17.04.1989 року по 13.07.1992 року.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 21 лютого 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності його заява та додані документи розглядались ГУ ПФУ в Одеській області.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 89 від 23 березня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись із рішенням пенсійного органу в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон України №1788-XII).

Згідно із пунктом "а" статті 3 Закону України №1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Правові відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України від 09 липня 2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01.01.2004 року, та починаючи з 01.01.2011 року Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня права, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно п. 1 та п. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону № 1058- IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону №1058-ІV).

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, спірним в межах цієї справи є питання зарахування до страхового стажу позивача період його роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року.

Підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи з 05.02.1991 року по 13.07.1991 року на посаді провідного інженера стала нечитабельна печатка на звільненні у трудовій книжці позивача.

Разом з тим, з розрахунку стажу період з 17.04.1989 року по 13.07.1992 року взагалі не враховано.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Разом з тим, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою Порядку ведення трудових книжок та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Натомість, зазначені у трудовій книжці позивача відомості дають змогу органу, який призначає пенсії встановити період і характер виконуваної роботи.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок, або неточностей у заповненні трудової книжки, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

При цьому, колегія суддів також враховує визнання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області можливість зарахування до страхового стажу період роботи з 17.04.1989 року по 13.07.1992 року до страхового стажу.

За таких підстав, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 17.04.1989 року по 13.07.1992 року у Маловисківській пересувній механізованій дільниці носить формальний характер та порушує конституційне право позивача на соціальний захист.

У такому випадку, відмова пенсійного органу у зарахуванні періоду роботи позивача з з 17.04.1989 року по 13.07.1992 року у Маловисківській пересувній механізованій дільниці є протиправною.

Разом з тим, суд першої інстанції, зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року та повторно розгляду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 лютого 2022 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні не врахував того, що рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відносно позивача приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи позивача і вирішувало питання щодо призначення пенсії позивачу.

Відтак, за наслідками судового розгляду, обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.02.2022 року, зарахування до страхового стажу періоду роботи з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року у Маловисківській пересувній механізованій дільниці, має бути покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Згідно із ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Документально підтвердженими судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 992,40 грн., який, з урахуванням задоволення однієї вимоги немайнового характеру, підлягає солідарному стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області змінити частині визначення органу, на який покладено обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.02.2022 року, зарахування до страхового стажу періоду роботи з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року у Маловисківській пересувній механізованій дільниці, виклавши абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи у Маловисківській пересувній механізованій дільниці на посаді виконання робіт у період з 17.04.1989 року по 04.02.1991 року та провідного інженера з 05.02.1991 року по 13.07.1992 року та повторно розгляду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 лютого 2022 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова