Справа № 140/6638/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6638/22 пров. № А/857/2015/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Довгополова О.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (суддя Волдінер Ф.А., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не вказано),

в адміністративній справі №140/6638/22 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Приватного підприємства «Олюр Глобал»,

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

встановив:

У жовтні 2022 року позивач ГУ ДПС у Волинській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ПП "Олюр Глобал", в якому просив підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ПП Олюр Глобал на підставі рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 22.02.2022 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржене рішення суду необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про непогодження із висновком суду першої інстанції, що на час звернення ГУ ДПС у Волинській області з даною позовною заявою про адміністративний арешт майна платника податків ПП «Олюр Глобал», застосований рішенням від 22.02.2022, є припиненим, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ГУ ДПС у Волинській області звернулось з вказаним позовом у загальному порядку, що узгоджується з висновками Верховного Суду, відображеними у постанові від 26.06.2020, справа №280/2993/19. Зазначає скаржник, що адміністративний арешт майна ПП «Олюр Глобал» має слугувати виключним засобом забезпечення виконання ним обов`язку, передбаченого пп.16.1.13. п.16.1 ст.16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував той факт, що КАС України не встановлені обмеження щодо звернення з позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту в загальному порядку. Вбачає апелянт порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ч.7 ст.283 КАС України, оскільки вказану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 23.12.2022 та прийняти нове рішення, яким позов задовільнити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Головним управлінням ДПС у Волинській області 17.02.2022 видано наказ №240-п Про внесення змін до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 30 серпня 2021 року №2487 згідно якого доручено провести документальну планову виїзну перевірку ПП Олюр Глобал з 21 лютого 2022 року, тривалістю 20 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 10 липня 2019 року по 30 червня 2021 року з метою дослідження питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 10 липня 2019 року по 30 червня 2021 року з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням вимог п.102.1, п.102.3 ст.102 Податкового кодексу України (а.с. 9).

На підставі вказаного наказу посадовим особам ГУ ДПС у Волинській області видані направлення на перевірку від 18 лютого 2022 року №334, №333, №332 (а.с. 10-12).

21 лютого 2022 року в 17:00 посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області складено акт недопуску до проведення перевірки ПП Олюр Глобал за №218/07-01/43106589, з якого вбачається, що представник товариства адвокат Колб С.О. був ознайомлений з наказом №240-п від 17 лютого 2022 року, проте ним прийнято рішення про недопуск до проведення перевірки, а недопуск зумовлений неправомірно виданим наказом та неправомірним виходом на перевірку (а.с. 13-14).

22 лютого 2022 року о 09:00 в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ПП Олюр Глобал, на підставі підпункту 94.2.3 статті 94 ПК України (платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючих органів) (а.с. 8).

Також встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року, яке набрало законної сили 09.06.2022, у справі №140/2510/22 за позовом Приватного підприємства Олюр Глобал до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу від 17 лютого 2022 року №240-п Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 30 серпня 2021 року №2487, в задоволенні позову ПП «Олюр Глобал» до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено (https://reestr.court.gov.ua/Review/104232997).

Користуючись правом звернення до суду з вимогами підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ПП Олюр Глобал на підставі рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 статті 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до пункту 81.3 статті 81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.3 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.5 статті 94 ПК України передбачено, що повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Згідно з пунктом 94.10 - 94.13 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

У всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до п.2 ч.1 ст.283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з частинами 2, 3 статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою. У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до нього документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відповідно до частин 4, 5 статті 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може підтвердити обґрунтованість такого арешту. Сплив вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Тобто, у разі спливу 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту такий припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.12.2020 у справі №820/5045/18, від 22.01.2021 року у справі №803/205/16, від 14.01.2021 у справі №815/3986/16, від 21.04.2021 у справі №820/1895/17, від 13.05.2022 у справі №2040/6073/18, від 04.08.2022 у справі №820/5120/18, від 13.09.2022 у справі №805/4033/17-а.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судова практика Верховного Суду на яку покликається апелянт (позивач) не є релевантною до розглядуваної справи.

З врахуванням того, що на час звернення ГУ ДПС у Волинській області до суду із розглядуваною позовною заявою (штамп вхідної кореспонденції Волинського окружного адміністративного суду 11.10.2022), адміністративний арешт майна платника податків ПП Олюр Глобал, застосований рішенням від 22.02.2022, є припиненим в силу вимог пункту 94.19.1 статті 94 ПК України, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Встановлені у справі обставини та наведене правове регулювання дають підстави вважати безпідставними доводи позивача (апелянта) про обґрунтованість вимог щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків- відповідача у справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені ГУ ДПС у Волинській області позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки з врахуванням характеру спірних правовідносин, предмету доказування та складу учасників справи, згідно приписів статей 257, 262 КАС України, суд першої інстанції правомірно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року в адміністративній справі №140/6638/22 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Приватного підприємства "Олюр Глобал" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль