Справа № 128/1185/23
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1185/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олексієнко Вікторії Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олексієнко В.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позовній заяві викладено наступну позицію.

17.03.2023 відповідачем було винесено відносно нього постанову серії ЕАС №6692837 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.4 ПДР. Позивач, вважає дану постанову безпідставною та такою, що винесена з істотними порушеннями його прав, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, з огляду на таке.

17.03.2023 він рухався по перехрестю вулиць 600-річчя та Келецька в м. Вінниці на автомобілі «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку вулиці А.Первозванного. Рух по вул. 600-річчя розпочав з місця для паркування, що знаходиться неподалік вказаного перехрестя. Після проїзду перехрестя, поблизу будинку № 68 по вул. 600-річчя в м. Вінниці, патрульною поліцією відносно нього було застосовано поліцейський захід «зупинка транспортного засобу», шляхом увімкнення проблискових маячків червоного кольору. Після зупинки працівники поліції повідомили йому про те, що ним було порушено п. 8.4 ПДР, і, що відносно нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На це він пояснив працівникам поліції, що не бачив там знаку 5.16, і не був поінформований належним чином про організацію руху на даному перехресті. Поліцейські назвали його пояснення «простими відмазками» та, не взявши їх до уваги, винесли постанову без розгляду доказів та справи у цілому. Після цього він отримав копію постанови. Йому було повідомлено, що в разі незгоди із постановою, він має право оскаржити її до суду. Після цього він поїхав назад до перехрестя, аби впевнитися у пред`явленому звинуваченні. Там він побачив, що знаку 5.16 з боку, де він проїжджав, немає, а є знак 5.18, який знаходиться у протилежному до його руху напрямку, з межами місця паркування, з якого він виїхав. Отже, він не мав змоги ознайомитися з інформацією, яку доносить до учасників дорожнього руху цей знак. Жодної дорожньої розмітки на цьому перехресті з боку його руху немає. Дане підтверджується фотознімками, які він зробив на місці.

На підставі викладеного просить скасувати постанову серії ЕАС №6692837 від 17.03.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Представником відповідача ОСОБА_2 Липовською Н.Ю. подано відзив на позовну заяву (а.с. 12-17), у якому викладено наступне.

17.03.2023 о 13-28 год. по вул. 600-річчя в м. Вінниці інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Олексієнко В.М. разом із інспектором Ткаченком В. було зупинено транспортний засіб марки «Ford Transit Connekt», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснив проїзд, не виконавши вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР «напрямок руху по смугах» та здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч. У зв`язку із чим порушив п. 8.4 ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Аргументи викладені позивачем у позовній заяві не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення. Позивач стверджує у позові, що знак встановлено 5.18 в напрямку його руху, однак знаки 5.16 (встановлений в іншому напрямку руху) та 5.18 мають однакову суть, відрізняються лише тим, що знак 5.16 (вказує напрямки руху по смугах), а знак 5.18 (вказує напрямок руху по смузі). Посилаючись на рішення Верховного Суду в аналогічній справі №200/21123/16-а від 08.05.2019, зазначає, що невірне зазначення однієї цифри є опискою, яка не може стати підставою для скасування постанови. Окрім того, зазначає, що з відеозапису портативного реєстратора поліцейського вбачається, що сам позивач не заперечував, що не помітив даного знаку і порушив ПДР. Посилаючись на норми КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію» зазначає, що законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як наданні особі скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Також, зазначає, що Конституційний Суд України у рішення №5-рп-2015 від 26.05.2015 вказав, що у ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Вказане також підтверджується і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Отже, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також, розглянути справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в даному випадку допускається скорочене провадження і таке скорочене провадження не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, просить врахувати, що процедурні порушення допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого рішення за наслідками розгляду справи. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу. Враховуючи вищевикладене, вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірною, обгрунтованою та законною, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

До відзиву на позовну заяву додано диск із відеофайлами по суті справи (а.с. 22).

Ухвалою суду від 29.03.2023 позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 9).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій він просив справу розглянути у його відсутність, а позов задоволити (а.с. 25-26).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник Липовська Н.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала заяву, в якій просила справу розглянути у їх відсутність в задоволенні позову відмовити з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву (а.с. 24).

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАС №6692837, складеною інспектором батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Олексієнко В.М. 17.03.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Згідно копії даної постанови, 17.03.2023 о 13 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вул. 600-річчя, керуючи транспортним засобом не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах» та здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР «Порушення вимог дорожніх знаків». Тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП..

Судом також оглянуто фототаблилю, що додана позивачем ОСОБА_1 до матеріалів позову (а.с. 5, 5-зворот, 6), з якої вбачається ділянка вулиці 600-річчя в м. Вінниці та над проїжджою частиною дороги розміщено два оремих знаки 5.18 «напрямок руху по смузі», зокрема на одному із них показано дозволений рух ліворуч, а на іншому показано дозволений рух прямо та праворуч.

Також судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 22), із якого вбачається два відеофайли, на яких зафіксовано процес спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції його автомобіля та один відеофайл, де зафіксовано рух патрульного автомобіля, що наближається до перехрестя вулиць 600-річчя та Келецька в м. Вінниці, розташування да проїжджою частиною перед перехрестям дорожніх знаків 5.18, рух транспортних засобів на даному перехресті, які рухаються в лівій смузі руху та здійснюють поворот ліворуч, а ті що рухаються в правій смузі здійснюють поворот праворуч, а вдалині, за перехрестям білий автомобіль. Проте, із даного відео не можливо визначити марку автомобіля, його номерний знак та його напрямок руху.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8.4 ПДР визначено, що дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків.

До наказових знаків відносяться, зокрема знаки: 5.16 «Напрямки руху по смугах», що показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них; 5.18 «Напрямок руху по смузі», що показує дозволений напрямок руху по смузі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв, оскільки не порушува вимоги дорожнього знаку 5.16. Окрім того, з наданих сторонами доказів вбачається, що на вказаній ділянці дороги не встановлено такого дорожнього знаку, як 5.16, в провину порушення якого ставиться відповідачем позивачу, натомість встановлено інші дорожні знаки 5.18 (а.с. 5-6, 22).

При цьому суд не бере до уваги позицію представника відповідача, висловлену у відзиві на позовну заяву, про те, що у постанові допущено описку, адже дана описка відповідачем, у встановленому порядку, виправлена не була, а також через зазначену описку відповідачем не було вжито заходів щодо самостійного скасування оскаржуваної постанови та винесення постанови із вірним зазначенням вчиненого позивачем порушення правил дорожнього руху.

Згідно частини 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, як вбачається зі змісту постанови серії ЕАС №6692837 від 17.03.2023, саме порушення водієм автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах», слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте, в судовому засіданні встановлено, що на вказаній ділянці дороги не встановлено дорожнього знаку 5.16. Тобто, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку, який не встановлений на вказаній ділянці дороги.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 251, 252, 255, 283 КУпАП, ст.ст. 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 94, 122, 139, 143, 192, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олексієнко Вікторії Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС №6692837 від 17.03.2023, винесену інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олексієнко Вікторією Миколаївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.П. Шевчук