Справа № 387/466/23
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/466/23
Номер провадження по справі 2-а/387/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю в режимі відеоконференції представника позивача - адвоката Щедрова О.Р., секретаря судового засідання Косюг І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року позивач звернувся до Добровеличківського районного суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій зазначив, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00004804 від 06 лютого 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 51000,00 грн. Згідно постанови, 25 грудня 2022 року о 15 годині 27 хвилини по автомобільній дорозі М-04, км 186+337, Дніпропетровська область, він допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 13.460, реєстраційний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищення загальної маси транспортного засобу на 35,113% (14,045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12,516% (2,378 тони), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі - 19 тон. З вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та просить її скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки того дня його транспортний засіб рухався з причепом KOGEL AWE 18-22,5, гранично допустима вага якого з трьохвісним автомобілем, за даними свідоцтв про реєстрацію, складає 44 тони, у оскарженій постанові відповідачем не зазначено причіп, з яким рухався його транспортний засіб, у зв`язку з чим невірно визначено відсоток перевантаження, оскільки згідно товарно-транспортної накладної від 25 грудня 2022 року його транспортний засіб, в загальній вазі (брутто), складав 31270 кілограм. Крім того, просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на оплату судового збору, в розмірі 536,80 грн.

Представник позивача - адвокат Щедров О.Р. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. До початку розгляду справи по суті направив на адресу суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, зокрема, про помилкове визначення відповідачем гранично допустимого навантаження транспортного засобу позивача у оскарженій постанові, а тому просив позовні вимоги позивача задовольнити (а.с.85-91).

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, через допущення ним порушення ПДР у зв`язку з перевищенням загальної маси транспортного засобу при перевезенні вантажів, оскільки загальна маса двовісного або трьохвісного автомобіля з двовісним або трьохвісним причепом повинна складати не 44 тони, а лише 40 тон, товарно-транспортна накладна від 25 грудня 2022 року, у відповідності до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства Транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких цінностей в аспекті підтвердження факту (а.с.43-80).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМ України.

За приписами ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМ України.

Згідно ч. 1 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 року № 30 , передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР.

За приписами п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною- 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах- до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь- 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2022 року о 15 годині 27 хвилини по автомобільній дорозі М-04, км 186+337, Дніпропетровська область, позивач допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 13.460, реєстраційний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищенням загальної маси транспортного засобу на 35,113% (14,045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12,516% (2,378 тони), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі - 19 тон, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності у вигляді 51000,00 грн. штрафу (а.с.12).

Так в позовній заяві позивачем та в судовому засіданні представником позивача як на підставу протиправності оскаржуваної постанови зазначено, що гранично допустима маса трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним напівпричепом (контейнеровозом) позивача, за вимогами п.22.5 ПДР, повинна складати 44 тони, що зазначено також в їх свідоцтвах про реєстрацію, однак, як вбачається зі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, наданих позивачем до позовної заяви, автомобіль позивача VOLVO FH 13.460, реєстраційний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним контейнеровозом, а причіп KOGEL AWE 18-22,5,, реєстраційний знак НОМЕР_2 , з яким він рухався того дня, є спеціалізованим причепом - контейнеровозом, а тому їх гранично допустима маса за п.22.5. ПДР (трьохвісний автомобіль з двовісним причепом), складає 40 тон, як і зазначено у оскарженій постанові відповідачем. Будь-яких даних про віднесення вказаного автомобіля до тягачів, а причепу - до напівпричепів, у вказаних свідоцтвах про реєстрацію не зазначено. Крім того, зазначення вказаних параметрів маси автомобіля з причепом у їх свідоцтвах про державну реєстрацію, не дають підстав позивачу перевищувати гранично допустимі норми на автомобільних дорогах державного та місцевого значення, вказані у Правилах дорожнього руху (а.с.18-19).

Доводи позивача та його представника про не зазначення в оскарженій постанові даних про причіп, з яким рухався транспортних засіб позивача, як підстава для визнання її протиправною, судом до уваги не приймається, оскільки за вимогами ч.2 ст.283 КУпАП, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинно бути зазначено лише транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), що відповідачем і було зроблено у оскарженій постанові, а не зазначення в ній причепу, з яким рухався транспортний засіб, не тягне за собою її протиправність.

Крім того, не приймаються до у ваги судом і посилання представника позивача на товарно-транспортну накладну від 25 грудня 2022 року, як на документ, яким визначено фактичну вагу транспортного засобу з масою перевезеного вантажу (брутто), оскільки за вимогами абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства Транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких цінностей в аспекті підтвердження факту. Аналогічну позицію виклав і Верховний Суд у постанові від 31 липня 2019 року у справі №802/518/17-а.

За вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про доведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00004804 від 06 лютого 2023 року, задоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог, його вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14 м. Київ, 01135, .

Повний текст рішення складено 25 квітня 2023 року.

Суддя Луста С. А.