Справа № 560/9807/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9807/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

24 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до (відповідача) в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області відносно відмови в реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку;

-зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку другої групи з 08.09.2022 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 09.12.2022 позов задовольнив частково. Визнав протиправним рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області, викладене у листі від 08.09.2022 № 10997/6/22-01-24-11, про відмову ОСОБА_1 в реєстрації платником єдиного податку при обранні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності для здійсненні підприємницької діяльності.

Зобов`язав Головне управління ДПС у Хмельницькій області повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 07.09.2022 року № 2022, щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця, та наведених у заяві відомостей про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 01 жовтня 2022 року, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовив.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області з 16.10.2021.

Відповідно до заяви позивача від 16.10.2021 № 2021 про застосування спрощеної системи оподаткування, фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , було внесено в реєстр платників єдиного податку з 01.11.2021.

04.01.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності за рішенням позивача.

Згідно із підпунктом 2 пункту 299.10 статті 299 ПК України, Головне управлінні ДПС у Хмельницькій області виключило позивача з реєстру платників єдиного податку з 04.01.2022.

07.09.2022 позивач через портал "Дія" подав заяву № 2022 щодо державної реєстрації його як фізичної особи-підприємця.

Вказана заява надійшла 08.09.2022 через портал "Дія" на адресу Головного управління ДПС у Хмельницькій області, вхідний номер 02.

У розділі заяви "Відомості про обрання системи оподаткування", позивач вказав про обрання ним з 01.10.2022 спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності 2 групи за ставкою 20 відсотків.

До вказаної заяви документи не додавались.

Позивачу відмовлено у реєстрації платником єдиного внеску, про що він повідомлений листом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 08.09.2022 № 10997/6/22-01-24-11.

Підставою для відмови позивачу у реєстрації його платником єдиного внеску стало недотримання вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, а саме: суб`єкт господарювання може здійснювати перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, (далі ПК України).

Відповідно до підпунктів 19-1.1.7-19-1.1.8 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

-реєструють та ведуть облік платників податків, платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків;

-забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України, встановлено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи)-щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пунктів 291.2, 291.3 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно із пунктом 298.1 ПК України, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої-третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті:

-для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву;

-заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги";

-зареєстровані в установленому порядку фізичні особи-підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація;

-суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Перехід на спрощену систему оподаткування суб`єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб`єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу.

До поданої заяви додається розрахунок доходу за попередній календарний рік, який визначається з дотриманням вимог, встановлених цією главою.

При цьому якщо суб`єкт господарювання протягом календарного року, що передує року обрання спрощеної системи оподаткування, самостійно прийняв рішення про припинення фізичної особи-підприємця, то при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік включається вся сума доходу, отриманого такою особою в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік.

Форма розрахунку доходу за попередній календарний рік, що передує року переходу на спрощену систему оподаткування, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 2) пункту 291.4 статті 291 ПК України встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

-друга група-фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

-не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

-обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб-підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), послуги з надання доступу до мережі Інтернет, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи-підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Відповідно до пунктів 299.1, 299.2, 299.3 статті 293 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Згідно із пунктами 299.5, 299.6 статті 299 ПК України, у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку.

Підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Отже, із змісту наведених правових норм ПК України, встановлено, що відсутні правові норми які б встановлювали заборону щодо реєстрації фізичних осіб-підприємців як платників єдиного податку, у разі якщо такі особи самостійно прийняли рішення про припинення фізичної особи-підприємця, та знову зареєструвалися як фізичні особи-підприємці протягом календарного року.

У разі якщо особою, яка після припинення підприємницької діяльності протягом календарного року прийняла рішення та зареєструвалася як фізична особа-підприємець і при цьому обрала спрощену систему оподаткування, єдиною умовою, яку визначає законодавець є те, що при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік включається вся сума доходу, отриманого такою особою в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік.

Такий розрахунок при реєстрації платником єдиного податку фізичною особою-підприємцем не подається, а подається податковому органу в установленому порядку при поданні звітності за відповідний податковий період.

При подані заяви про обрання спрощеної системи оподаткування та реєстрації як платника єдиного податку, суб`єкт господарювання повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 291 цього ПК України та дотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Обмеження щодо здійснення переходу на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року стосується тільки суб`єктів господарювання, які при прийнятті рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу, були зареєстровані як платники інших податків і зборів відповідно до норм ПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, зареєструвавшись як фізична особа-підприємець 07.09.2022, набув статусу новоствореного суб`єкта господарювання, тобто він не здійснював переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, подавши заяву про обрання такої системи оподаткування, оскільки не був платником інших податків і зборів згідно із нормами ПК України протягом календарного року перед реєстрацією.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку, інших підстав для відмови у застосуванні спрощеної системи оподаткування, крім недотримання вимог підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, у рішенні не вказав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанці, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області, прийнявши рішення про відмову позивачу у реєстрації платником єдиного внеску, в зв`язку із тим, що позивач не дотримався вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298 статті 298 ПК України, оскільки суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року, діяло протиправно, всупереч вимогам ПК України, які регулюють порядок обрання або переходу суб`єктів господарювання на спрощену систему оподаткування.

Таким чином, позовна вимога позивача, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області відносно відмови в реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку на підставі заяви від 07.09.2022 підлягала задоволенню.

Водночас, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо передчасності задоволення позовної вимоги в якій позивач просить зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку другої групи з 08.09.2022, оскільки при прийняті Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області рішення про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку, відповідач не проводив перевірку щодо відповідності позивача як суб`єкта господарювання вимогам, встановленим статтею 291 ПК України та дотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу в повному обсязі.

Таким чином, належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання судом повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця від 07.09.2022 № 2022, та наведених у заяві відомостей про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 01 жовтня 2022 року, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.