Справа № 160/16476/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/16476/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року

у справі №160/16476/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс»

до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2022 року № (форма «Ш»), винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГТРАНС» () зобов`язано сплатити штраф згідно п. 124.2. ст. 124 ПК України у розмірі 661 625,50 грн (шістсот шістдесят одна тисяча шістсот двадцять п`ять гривень 50 копійок) за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі №160/16476/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Судом зазначено, що за наслідками проведеної камеральної перевірки контролюючий орган встановив несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток, що слугувало підставою для прийняття ППР про нарахування штрафних санкцій. Судом досліджено, що підприємством подані декларації з податку на прибуток за перший квартал та перше півріччя 2022 року, з врахування подовження строків подачі податкової звітності, передбачених прикінцевими положенням ПК України, та сплачено визначене податкове зобов`язання. Судом зазначено, що податкове зобов`язання сплачено з простроченням граничної дати. Однак, контролюючим органом не доведено наявність вини та умислу в діях платника податку, що є необхідною умовою для застосування штрафних санкцій. Наведено обумовило прийняття рішення про задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі №160/16476/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд встановивши несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, не повинен був скасовувати спірне рішення про нарахування штрафу. Вказує, що позивач створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, встановлених ПК України, а отже, може бути притягнутий до фінансової відповідальності, як за умисно вчинене податкове правопорушення. При цьому, позивач міг та мав можливість дотриматися встановленого порядку, проте свідомо це проігнорував.

У судовому засіданні представниками сторін підтримано визначені по справі правові позиції сторін, надано пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГТРАНС», з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток за І квартал 2022 року, за результатами якої складено акт перевірки №218/32-00-04-04-02-33074226 від 05.09.2022 року.

За результатами перевірки, відповідно до висновків акту, встановлені порушення:

- п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток за І квартал 2022 року у сумі 2 646 502 грн., із затримкою на 18 календарних днів, тобто із затримкою до 30 календарних днів.

На підставі висновків акту було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.09.2022 року № (форма «Ш»), відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГТРАНС» зобов`язано сплатити штраф згідно п. 124.2. ст. 124 ПК України у розмірі 661 625,50 грн (шістсот шістдесят одна тисяча шістсот двадцять п`ять гривень 50 копійок) за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Позивач вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. 54.1 ст.54 ПК України визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до п. 137.4. ст. 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду

Згідно з п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до положень абзацу 3 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Отже, 31 липня 2022 це граничний термін сплати податку на прибуток за перший квартал 2022 року для платників податків, перелік яких визначено приписами абзацу 3 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 18.07.2022 подав засобами електронного зв`язку в електронній формі контролюючому органу податкову декларації з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2022 року №.

Так, у вищевказаній декларації від 18.07.2022 № позивачем обраховано податкове зобов`язання за результатом першого кварталу 2022 року у розмірі 11013688 грн.

Згідно платіжних доручень №T3W0000870, T3W0000869, T3W0000871 від 01.06.2022, №Т3W0001189 від 29.07.2022 позивачем сплачено податкове зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2022 року у розмірі 8367186,00 грн.

Апеляційним судом встановлено, що 09 серпня 2022 це граничний термін подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2022 року, а отже 19 серпня 2022 це граничний термін сплати податку на прибуток за перше півріччя 2022 року.

Колегією суддів досліджено, що позивачем 26.07.2022 засобами електронного зв`язку в електронній формі подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за півріччя 2022 року № , у якій за результатом першого півріччя 2022 року сума податкового зобов`язання, обрахована за принципом наростаючого підсумку, була зменшена з 11013688 грн. до 8367186,00 грн.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №5).

Пунктом 2 підрозд. 2 розд. IV Порядку № 5 передбачено, що для документів звітності, поданих засобами електронного зв`язку в електронній формі, статус «Повністю введено» вважається присвоєним за умовчанням.

Пунктом 2 підрозд. 4 розд. IV Порядку № 5 визначено, що дані Документів звітності зі статусом «Повністю введено», поданих платниками у законодавчо встановлені терміни для такого подання, а також поданих з порушенням термінів подання, але до настання граничного строку сплати грошового зобов`язання за такими Документами звітності, відображаються в ІКП датою, що відповідає даті граничного терміну сплати грошових зобов`язань за такими Документами звітності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивачем сплачено податкове зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2022 року у розмірі 8367186,00 грн., станом на 01.08.2022 року позивач мав податковий борг у розмірі 2646502 грн., адже він не сплатив повністю у граничний термі до 31.07.2022 задеклароване узгоджене податкове зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2022 року.

В свою чергу, фактичне погашення податкового боргу позивача у сумі 2646502 грн. відбулося 19.08.2022 за рахунок зменшення податку на прибуток по податковій декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2022 року, оскільки 19 серпня 2022 є граничним терміном сплати податку на прибуток за перше півріччя 2022 року, а тому саме з 19 серпня 2022 в ІКП позивача відображено дані податкової декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2022 року № .

Відтак, погашення податкового боргу позивачем у сумі 2 646 502 грн. проведено лише 19.08.2022 року із простроченням на 18 днів терміну, визначеного приписами абзацу 3 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п.124.2 ст.124 ПК України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Апеляційним судом встановлено, що акт №218/32-00-04-04-02-33074226 та спірне податкове повідомлення-рішення не містять мотивів встановлення в діях платника податку умислу, оскільки в них наявний лише висновок про накладення стягнення в межах п. 124.2 ст. 124 ПК України.

Як правильно вказав суд першої інстанції, наведені відповідачем обставини у розрахунку до спірного рішення не свідчать про беззаперечність вини позивача в умисному вчиненні діянь.

Колегія суддів вважає, що наведені відповідачем у спірному рішенні обставини є загальними умовами, які існують для всіх платників податків, а відтак не містять жодної вказівки та, відповідно, доказу, щодо наявності умислу на вчинення дій щодо несплати (несвоєчасної сплати) податку.

Сам по собі факт несвоєчасної сплати грошового зобов`язання не свідчить про умисне недотримання позивачем правил та норм ПК України та невжиття відповідних заходів в цій частині.

Доводи скаржника, зокрема що платник податків самостійно визначив суму податкового зобов`язання, усвідомлював про необхідність сплатити зобов`язання та був обізнаний із наявністю обов`язку щодо сплати і граничного строку для сплати, жодним чином не спростовують того, що в акті перевірки та спірному рішенні відсутні мотиви встановлення в діях платника податку умислу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем належним чином не обґрунтовано застосування до платника податку саме п. 124.2 ст. 124 ПК України, положення якого передбачають накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання. Натомість, зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

З цих підстав, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що спірне рішення відповідача є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі №160/16476/22 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі №160/16476/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко