Справа № 120/2569/23
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 квітня 2023 р. Справа № 120/2569/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу

УСТАНОВИВ

15.03.2023 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі позивач) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач).

У позовній заяві позивач просить скасувати постанову від 06.03.2023 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 70536669

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання від 12.12.2022 № 70536669 відкрито виконавче провадження з метою виконання виконавчого листа № 120/6848/20-а від 23.06.2021.

Позивач вказує, що рішення суду виконано ще у липні 2021 року до відкриття виконавчого провадження. Зокрема, Головним управлінням перераховано пенсію ОСОБА_1 і донараховані суми пенсії за минулий час (із 01.10.2020 по момент перерахунку) включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України, а їх виплата буде здійснена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Однак після відкриття виконавчого провадження державний виконавець дійшов висновку, що рішення суду виконано неналежно, оскільки при обчисленні розміру пенсії стягувача ( ОСОБА_1 ) Головним управлінням застосовано обмеження максимальним розміром пенсії (неправильно визначено базу для обрахунку пенсії). Тому, відповідачем 06.03.2023 прийнято спірну постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Позивач із постановою від 06.03.2023 у сумі 5100,00 грн не погоджується, мотивуючи її протиправність тим, що орган Державної виконавчої служби помилково тлумачить поняття "обмеження максимального розміру пенсії", що призвело до неправомірного та безпідставного висновку про неповноту виконання рішення суду у справі № 120/6848/20-а про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Тому з метою скасування постанови, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою від 20.03.2023 позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення недоліків позовної заяви.

22.03.2023 до суду надійшла заява позивача про усунення, вказаних в ухвалі від 20.03.2023, недоліків.

Ухвалою від 27.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 70536669 або їх оригінал для огляду судом.

Також залучено до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та встановлено третій особі 3-х денний строк з дня отримання копії ухвали для подання письмових пояснень.

30.03.2023 третьою особою подано письмові пояснення щодо позовної заяви. У поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 120/6848/20 з 21.07.2021 по 21.10.2022 позивачем щомісячно нараховувалась та виплачувалась йому пенсія у розмірі 74416,88 грн.

Однак, 21.11.2022 йому виплачено пенсію у меншому розмірі (67968,00 грн). ОСОБА_1 вказав, що для з`ясування причин зменшення розміру пенсії він звернувся до Головного управління. У відповідь на це звернення повідомлено, що при повторному перегляді матеріалів пенсійної справи було проведено перерахунок пенсії з 01.10.2022 з урахуванням п. 2 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, до заробітної плати було включено всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на вересень 2020 року (станом на місяць перед перерахунком пенсії). Оскільки нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на вересень 2020 здійснювалась на суми заробітної плати, що не перевищують 75 тис. грн (максимальна величина бази нарахування єдиного внеску), тому саме з цієї суми було обчислено розмір пенсії після приведення її у відповідність та усунення допущеної раніше помилки.

Третя особа вважає, що дії позивача щодо проведення в листопаді 2022 року перерахунку пенсії, що призвели до її зменшення є протиправними, а рішення судів у справі № 120/6848/20-а виконано неналежно, оскільки базою для обчислення розміру його пенсії є заробітна плата у розмірі 82103,76 грн, яка зазначена у довідці від 22.10.2020 № 21/162.

Із цих мотивів ОСОБА_1 вважає, що постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні є правомірною, адже достатньою підставою для її прийняття є неповне виконання рішення суду без поважних причин.

05.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/6848/20-а в повному обсязі не виконано, тому 06.03.2023 було винесено постанову про накладення штрафу у відповідності до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". За словами представника відповідача, до неповного виконання рішення суду призвело свавільне тлумачення Головним управлінням покладеного судом обов`язку перерахувати пенсію ОСОБА_1 . Зокрема, рішенням суду зобов`язано орган Пенсійного фонду України обчислити пенсію виходячи із 90 % місячної заробітної плати, що вказана у довідці від 22.10.2020 № 21/162 (82103,76 грн), тоді як Головне управління переглянуло раніше перераховану пенсію, врахувавши базою для її обчислення максимальну величину бази нарахування єдиного внеску (75000 грн). За таких обставин просить суд в позові відмовити.

На виконання ухвали від 27.03.2023 відповідачем надано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 70536669.

Надавши оцінку аргументам сторін, що висвітлені у заявах по суті справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі № 120/6848/20-а задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром.

Однак переглядаючи рішення суду першої інстанції, Сьомий апеляційний адміністративний суд скасував його в частині відмовлених позовних вимог та в цій частині прийняв нову постанову якою зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2020 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог рішення Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Відтак, обсяг обов`язків покладених на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі № 120/6848/20-а охоплював вчинення дій спрямованих на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року, без обмеження її максимальним розміром.

23.06.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі видано виконавчий лист № 120/6848/20-а.

На виконання вказаних рішень суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 26.08.2021 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 в розмірі 90%, виходячи із заробітної плати за відповідною посадою в розмірі 82103,76 грн відповідно до довідки від 22.10.2020 № 21/162, виданої Вінницькою обласною прокуратурою, без обмеження максимальним розміром пенсійної виплати. Загальний розмір пенсії, що виплачувався ОСОБА_1 склав 74416,88 грн (а.с. 39-40).

Як пояснив позивач, 18.11.2022 Головним управлінням здійснено "перегляд" пенсії ОСОБА_1 , після чого розмір пенсії зменшився до 67968,00 грн (а.с. 16).

ОСОБА_1 25.11.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та просив пояснити причини зменшення розміру пенсії. На його письмове звернення Головним управлінням повідомлено, що при повторному перегляді матеріалів пенсійної справи було проведено перерахунок пенсії з 01.10.2022 з урахуванням п. 2 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру". Зокрема, до заробітної плати було включено всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на вересень 2020 року (станом на місяць перед перерахунком пенсії). Оскільки нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на вересень 2020 здійснювалась на суми заробітної плати, що не перевищують 75 тис. грн, тому саме з цієї суми було обчислено розмір пенсії після приведення її у відповідність (а.с. 59).

Виходячи із наведених у листі Головного управління аргументів, "перегляд" пенсії полягав у врахуванні при обчислення її розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, яка станом на 2020 рік складала 75000 грн (15 розмірів мінімальних заробітних плат), замість повного розміру заробітної плати 82103,76 грн. вказаного у довідці від 22.10.2020 № 21/162.

Вважаючи такі дії Головного управління протиправними, ОСОБА_1 вирішив ініціювати процедуру примусового виконання рішень судів у справі № 120/6848/20 та 12.12.2022 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою, у якій просив повторно відкрити виконавче провадження згідно Закону України "Про виконавче провадження" та вжити передбачені чинним законодавством заходи для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок його пенсії у відповідності до рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 120/6848/20, які набрали законної сили, у примусовому порядку (а.с. 56-58).

12.12.2022 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бертман Р.П. відкрито виконавче провадження ВП № 70536669 щодо виконання судових рішень у справі № 120/6848/20. Серед іншого, у постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження виконання рішень суду (а.с. 66).

Позивач листом від 27.12.2022 просив відповідача відкласти провадження виконавчих дій з виконання рішення суду у справі № 120/6848/20-а у зв`язку із необхідністю погодженням перерахунку та виплатних операцій із Пенсійним фондом України (а.с. 71).

13.01.2023 на адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця № 884/4.1-22/6, якою зобов`язано боржника надати до 26.01.2023 обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного та фактичного виконання рішення суду по справі № 120/6848/20-а (а.с. 73).

Листом від 24.01.2023 № 0200-0902-5/7138 Головне управління повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням донараховано кошти в сумі 350559,92 грн за період з 01.10.2020 по 01.01.2023.

Також проінформовано, що донараховані суми пенсії включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України, а їх виплата буде здійснена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України (а.с. 74-77).

Однак, відповідач дійшов висновку, що рішення суду виконано неналежно, оскільки при обрахунку розміру пенсії стягувача ( ОСОБА_1 ) Головним управлінням не враховано як базову величину для обчислення пенсії заробітну плату прокурора вказану в довідці від 22.10.2020 № 21/162, розмір якої становив 82103,76 грн, а враховано максимальну величину бази нарахування єдиного внеску, яка станом на 2020 рік складала 75000 грн (15 розмірів мінімальних заробітних плат).

Тому, 07.02.2023 на адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця № 2043/4.1-22/6, якою зобов`язано боржника до 21.02.2023 надати обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного та фактичного виконання рішення суду по справі № 120/6848/20-а (а.с. 78).

На виконання вимоги державного виконавця, Головним управлінням листом від 24.02.2023 повідомлено, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду виконано у межах тих зобов`язань, що були покладені на нього, та відповідно до наданих чинним законодавством повноважень (а.с. 79-80).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 06.03.2023 в рамках виконавчого провадження № 70536669 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення (а.с.87).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 06.03.2023, позивач звернувся до суду.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити чи виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у повному обсязі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 120/6848/20-а.

Ключовим для цього є надання відповіді на питання про те, яка базова величина має враховуватися для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , заробітна плата вказана у довідці від 22.10.2020 № 21/162, розмір якої становив 82103,76 грн чи максимальна величина бази нарахування єдиного внеску, яка станом на 2020 рік складала 75000 грн (15 розмірів мінімальних заробітних плат).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо вказаного питання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 26.10.2021 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 06.03.2023 винесена саме з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №120/6848/20-а, з чим позивач не погоджується.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа № 120/6848/20-а, виданого 23.06.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом.

Як встановлено судом раніше, обсяг обов`язків покладених на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі № 120/6848/20-а охоплював вчинення Головним управлінням дій спрямованих на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22.10.2020, без обмеження її максимальним розміром.

Відтак, базовою величиною для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішень судів є місячної заробітної плати прокурора, що вказаний у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22.10.2020.

Оглянувши довідку № 21/162 від 22.10.2020 суд з`ясував, що зазначений у ній "розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 11.09.2020 за посадою начальника відділу обласної прокуратури" становить 82103,76 грн (а.с. 85).

Як наслідок, на виконання вказаних рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 в розмірі 90%, виходячи із заробітної плати за відповідною посадою в розмірі 82103,76 грн розмір якої вказаний у довідці від 22.10.2020 № 21/162, без обмеження максимальним розміром. В результаті розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 склав 74416,88 грн.

Вказане підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 28.10.2021, долученим третьою особою до письмових пояснень.

Досліджений перерахунок пенсії здійснено у відповідності до покладеного судом обов`язку врахувати при його проведенні розмір заробітної плати прокурора вказаний у довідці від 22.10.2020 № 21/162.

Однак, в подальшому Головним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення про повторний перегляд матеріалів пенсійної справи внаслідок чого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 із урахуванням вже іншої базової величини - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, яка станом на 2020 рік складала 75000 грн (15 розмірів мінімальних заробітних плат), замість розміру заробітної плати прокурора вказаного у довідці від 22.10.2020 № 21/162.

Суд зауважує, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Поняття "максимальна величина бази нарахування єдиного внеску" та "розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не є тотожними. А відтак орган Пенсійного фонду України при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинен чітко слідувати судовому припису (обов`язку покладеному рішеннями судів у справі № 120/6848/20) де цілком однозначно вказано про обов`язок перерахувати пенсію виходячи із заробітної плати прокурора вказаної у довідці від 22.10.2020 № 21/162.

Як зазначено раніше, "розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 11.09.2020 за посадою начальника відділу обласної прокуратури" зазначений у довідці від 22.10.2020 № 21/162 становить 82103,76 грн. Тому ця сума, а не максимальна величина бази нарахування єдиного внеску установлена на 2020 рік, і повинна враховуватися Головним управлінням як базова величина для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення судів у справі № 120/6848/20.

Підсумовуючи суд зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії працівникам прокуратури згідно з положеннями ч. 2 ст 86 Закону № 1697-VII, пенсія призначається (перераховується) не з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, а з суми заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Оскільки, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки від 22.10.2020 № 21/162 становить 82103,76 грн, тому і розмір пенсії має становити 74416,88 грн (82103,76 х 90% + 523,50 (доплати як учаснику бойових дій)), такий розмір і виплачувався йому з 21.07.2021 по 21.10.2022.

Натомість позивач з 18.11.2022 без достатніх на те підстав переглянув розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 застосувавши основну величину для її обчислення - максимальну величину бази нарахування єдиного внеску за 2020 рік (75000 грн), що призвело до неповного виконання рішення судів у справі № 120/6848/20.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 06.03.2023 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 70536669.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 06.03.2023 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 70536669

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наданої їм оцінки позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу судових витрат у справі немає.

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у відпустці, а також тимчасовою непрацездатністю судді, впродовж періоду загальною тривалістю з 07.04.2023 по 24.04.2023.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ;

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя Богоніс Михайло Богданович