Справа № 214/2726/23
Суддя: Ковтун Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2726/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2023 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., дослідивши матеріали адміністративної справи №214/2726/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2023 на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву, суддя встановив, що вона подана без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 цього ж Кодексу.

Частиною другою статті 222КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції. Тому, належний відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) про накладення адміністративного стягнення за скоєне адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №742/2298/17 від 17.09.2020.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 7 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.07.2015 №877, Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах.

Постановою КМУ «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16.09.2015 № 730 було утворено як юридичну особу публічного права Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Згідно з підпунктами 4, 7, 15, 16 пункту 1 розділу ІІІ «Функції Департаменту патрульної поліції» Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом НПУ від 06.11.2015 №73, Департамент, відповідно до покладених на нього завдань у випадках, передбачених законом здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; розглядає звернення громадян з питань, що належать до компетенції Департаменту патрульної поліції.

Проте, в порушення даних вимог, в адміністративному позові в якості відповідача позивачем зазначено інспектора патрульної поліції УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Тобто, позивачеві слід визначитися із суб`єктним складом у даному спорі.

У порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не долучено документів на підтвердження сплати нею судового збору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору, який підлягає застосуванню за подання позовної заяви при оскарженні постанов у справах щодо накладення адміністративного стягнення, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 по справі №543/775/17, яку в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Крім того, в постанові від 18.03.2020 (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, за подання даного адміністративного позову позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн. та надати суду відповідний підтверджуючий платіжний документ.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 оскаржує постанову №ЕАС №6734499 від 26.03.2023, винесену інспектором патрульної поліції УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Завальнюком С.Ю. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, до позову ним не додано вищевказаної постанови.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Однак позивачем не надано копії позовної заяви з додатками для направлення відповідачу.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161,169, 171 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Ковтун