Справа № 640/13384/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ПФ України в м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФ України в м.Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;

- зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та врахувати стаж підземних робіт з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 31.07.1990.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року позов задоволено з виходом за межі позовних вимог, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в м.Києві від 28.10.2020 № 54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2020 №7227 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, при вирішенні питання зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 26.11.1990.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФ України в м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що до страхового стажу позивача не було враховано період його роботи з 12.12.1990 по 30.08.1991, оскільки відсутні номер та дата наказу про звільнення, а довідки, що видані підприємствами на окупованих територіях є недійсними та не можуть використовуватись на підконтрольній території України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідач безпідставно не зараховує спірні періоди до спеціального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, 22.04.1963 р.н. 23.10.2020 (у віці 57 років) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.60).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.10.2020 №54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » (а.с.81-82) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (5 років).

Листом від 05.11.2020 №2600-0303-8/157896 позивачу повідомлено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток, дипломи) загальний страховий стаж складає 25 років 7 місяців 29 днів, пільговий стаж відсутній. Додатково повідомлено, що не враховано до страхового стажу період роботи з 12.12.1990 по 30.08.1991, оскільки відсутні дата та номер наказу при звільненні з роботи. Оскільки відсутній необхідний пільговий та страховий стаж, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 23.10.2020 № 7227 відмовлено (а.с.76-78).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують відповідні періоди роботи позивача на підземних роботах з повним робочим днем, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача на підставі відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

В силу п.1 ч.2 наведеної статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, за наявності у чоловіків страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах за списком №1, пенсія за віком на пільгових умовах призначається після досягнення 50 років.

При цьому, у випадку наявності не менше половини спеціального стажу на вказаних роботах пенсії на пільгових умовах призначаються чоловікам із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідачем визнається, що загальний страховий стаж позивача становить 25 років 7 місяців 29 днів, однак не враховує стаж позивача в період з 12.12.1990 по 30.08.1991 (8 місяців 19 днів).

Також відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача (а.с.67-75) вбачається, що у період з 12.12.1990 по 30.08.1991 позивач працював слюсарем-станочником в Кооперативному центрі «Шахта Жданівська». Вказаний запис завірено печаткою підприємства та підписом директора.

Відповідач посилається на те, що вказаний запис не містить інформацію про дату та номер наказу про звільнення позивача 30.08.1991.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку страхового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №677/277/17 та від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також, згідно із записами у трудовій книжці позивача останній працював:

- з 08.02.1985 по 04.08.1985 на посаді підземного учня електрослюсаря з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 05.08.1985 по 16.01.1986 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 17.01.1986 по 14.09.1986 на посаді підземного електрослюсаря четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 03.10.1986 по 30.07.1990 на посаді електрослюсаря підземного четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» № 3-4;

- з 31.07.1990 по 26.11.1990 на посаді електрослюсаря підземного п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» №3-4.

В зазначені періоди роботи позивача чинним був Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і в гарячих цехах, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, відповідно до п.1 р.І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і в гарячих цехах, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, якого до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах належать: гірничі роботи: всі робочі, інженерно-технічні робітники і службові, які зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівельних шахтах, рудників та інших підземних будівель, а також усі працівники, які зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робочих та службовців (медперсонал підземних (медпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку та ін.).

Отже, посади, які обіймав позивач в період з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 26.11.1990 належать до посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Разом з тим, відповідачем не враховано пільговий стаж позивача за вказані періоди.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідні періоди роботи позивача на посадах, передбачених списком №1 в повному обсязі підтверджуються записами у трудовій книжці.

Крім того, згідно з довідкою Державного підприємства «Торезантрацит» від 29.01.2020 № 13-8/2.3-26 ОСОБА_1 дійсно працював в Харцизькому ремонтно-будівельному управлінні п/о «Октябрьуголь», зокрема: 12.04.1982 прийнятий слюсарем другого розряду на підставі наказу №16 від 09.04.1985; 27.09.1982 працював слюсарем-станочником третього розряду; 26.10.1982 звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії на підставі наказу №68к від 25.10.1982 (а.с.6).

Довідкою від 03.02.2020 №05-02/414 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ПАТ «Орендне підприємство «Шахта Жданівська» підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «ОП» Шахта «Жданівська» та виконував підземні гірничі роботи, зокрема: у період з 08.10.1986 по 26.11.1990 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем, що передбачена Списком № 1.

У відповідності до ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

В силу п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З урахуванням вищевикладеного, органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обставини щодо неможливості відповідачем реалізувати свої повноваження в частині перевірки обґрунтованості видачі довідок про підтвердження спеціального стажу позивача та їх підтвердження первинними документами, не можуть бути правовою підставою для позбавлення позивача права на соціальний захист та призначення йому пенсії з урахуванням пільгового стажу при роботі на відповідних підприємствах.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача по відмові у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції обґрунтував наявність підстав для виходу за межі позовних вимог з метою належного захисту порушених прав позивача.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 20 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова