Справа № 380/8812/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8812/22 пров. № А/857/1246/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (суддя Кравціва О.Р., м. Львів) у справі № 380/8812/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у червні 2022, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення (повідомлення) управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради № 001711 від 09 червня 2022 року, про відмову у призначенні і наданні субсидії та зобов`язати призначити житлову субсидію з 01 травня 2022 року, тобто на літній неопалювальний період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення (повідомлення) відповідача про відмову у призначенні субсидії прийнято з порушенням встановленого 10-тиденного строку, зміст не відповідає формі, відсутня однозначна інформація про призначення чи відмову. Рішення (повідомлення) не містить конкретних причин відмови з посиланням на норму права, тому є протиправним.

Позивач зазначає, що постановою Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 380/7535/22 скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 про призначення пенсії позивачу з 11 травня 2021 року, а рішення Львівського окружного адміністративного від 12.10.2021 про призначення пенсії з 11 травня 2020 року - залишено в силі. Зазначає також, що Положенням про порядок призначення житлових субсидій передбачено врахування статусу пенсіонера та доходів і розміру пенсії за минулий період (3 - 4 квартал 2021 року), також беруться до уваги документи від одержувача субсидії, які підтверджують виникнення виняткових випадків, пов`язаних з затримкою виплати пенсії, або на підтвердження інших виняткових обставин. Позивач вважає, що оскільки на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі № 380/7535/22, яке набрало законної сили 08.06.2022 він є пенсіонером та звільнений від сплати ЄСВ з 11.05.2020, а отже має право на отримання житлової субсидії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення (повідомлення) Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради № 001711 від 09.06.2022 про відмову у призначенні і наданні субсидії позивачу.

Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.05.2022 про призначення та надання житлової субсидії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що встановивши протиправність рішення, суд не поновив право на субсидію, не припинив тривале соціальне порушення прав.

Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким позов задоволити і зобов`язати призначити житлову субсидію на літній період на 6 місяців (травень - жовтень 2022 року) з негайною виплатою за цей період.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу відповідача - повернено.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до управління праці і соціального захисту населення Трускавецької міської ради із заявою від 10.05.2022 вх.№ 608 про призначення та надання житлової субсидії до якої додав декларацію про доходи і витрати та повідомлення про внесення коштів на електролічильник.

24.05.2022 позивач долучив до вищевказаної заяви додаткові документи, а саме: розписку про оплату за постачання електроенергії та рахунок про оплату за прилад обліку електроенергії.

За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням (повідомленням) № 001711 від 09.06.2022 від відмовлено у призначенні житлової субсидії позивачу з 1 травня 2022 року, з підстав заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг понад 40 МНД; особливі умови - при доходах менших від МЗП не сплачено ЄСВ (п.14-3).

Вважаючи відмову у призначенні субсидії протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не досліджено обставин щодо відсутності у позивача обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску як і не надано доказів на підтвердження наявності у позивача заборгованості.

Крім того, призначення субсидій відносить до виключної компетенції органів праці та соціального захисту населення, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII).

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону № 2189-VIII).

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2189-VIII визначено, що державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на таких принципах: 1) забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; 2) створення та підтримання конкурентного середовища при виробленні та наданні житлово-комунальних послуг, забезпечення контролю у сфері діяльності природних монополій; 3) забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво таких послуг; 4) регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень Кабінету Міністрів України належать встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Питання призначення житлової субсидії врегульовано Положенням про призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення № 848).

Згідно із пунктом 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. (пункт 2 Положення № 848).

Пунктом 14 Положення № 848 (а не пунктом 6 як помилково зазначає суд першої інстанції) однією із підстав для відмови у призначенні субсидії, якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами першим - п`ятим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду не менше місяця: навчалися за денною формою навчання у закладах загальної середньої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти, вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як безробітні; отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсія, стипендія, допомога при народженні (усиновленні) дитини, допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомога по безробіттю, допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 471 Закону України "Про зайнятість населення".

пп.5 п. 14 Положення № 848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов).

п.64 Положення № 848 заявник має право оскаржити до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії.

Щодо не призначення позивачу субсидії з підстав несплати ЄСВ та відсутність доходу (дохід менший від мінімальної заробітної плати), то колегія суддів зазначає таке.

Верховним Судом скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі № 380/7535/21, та залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021, яким визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.03.2021 № 19, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 11.05.2020.

Тобто, позивач з 11.05.2020 фактично є пенсіонером за віком.

Відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ст. 1 Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07 липня 2011 року № 3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач як пенсіонер, звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 11.05.2020, в тому числі і за період, який повинен бути врахований відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення житлової субсидії.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем, як суду першої, так і апеляційної інстанції не надано доказів заборгованості у позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має право на призначення йому житлової субсидії з 01 травня 2022 року і дані обставини відповідачем не оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача-апелянта, що суд встановивши протиправність рішення, не поновив право на субсидію, тобто не зобов`язав призначити житлову субсидію на літній період з 01.05.2022 терміном на 6 місяців, з негайною виплатою за минулий період, оскільки призначення субсидій відносить до виключної компетенції органів праці та соціального захисту населення (відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин), а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження.

При цьому, суд першої інстанції в резолютивній частині вірно зазначив, що відповідач повторно розглядаючи заяву позивача від 10.05.2022 про призначення та надання житлової субсидії повинен врахувати правову оцінку, надану судом у рішенні.

У постанові від 11 лютого 2020 року по справі № 0940/2394/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виклав правову позицію щодо співвідношення ефективності судового захисту та дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, а також повноваження адміністративного суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 380/8812/22, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула