Справа № 205/335/23
Суддя: Бізяєва Н. О.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/335/23
Провадження № 2-а/205/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участі секретаря судового засідання Ільїчвої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу №205/335/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника Калетнік М.Ю. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 14.12.2022 р. видане Новокодацьким відділом у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області. Стягнути судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що він є громадянином іноземної держави, а саме громадянином Російської Федерації. Рішенням Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (далі за текстом - Відповідач) було вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни іноземця ОСОБА_1 . 01.10.2021 року Позивач вперше прибув на територію України через КПП «Гоптівка» Державної прикордонної служби України. 30.11.2021 року між Позивачем та ОСОБА_3 , громадянкою України було укладено шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Позивач отримав посвідку на тимчасове проживання на території України з терміном дії до 07.12.2022 року у зв`язку із одруженням з громадянкою України ОСОБА_3 14.11.2022 року Позивач завчасно до закінчення терміну дії посвідки на тимчасове проживання звернувся з необхідними документами та полісом медичного страхування до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області для отримання нової посвідки на тимчасове проживання, а також оплатив адміністративний збір за послугу, що підтверджують квитанція №9287-4536-1794-3339 від 14.11.2022 року, квитанція №9287-4535-7889-2615 від 14.11.2022 року та квитанція №9287-4535-9696-4113 від 14.11.2022 року. Після чого, Позивача було записано на 22.11.2022 р. у чергу для подачі заяви разом з документами на оформлення посвідки на тимчасове проживання. 22.11.2022 року Позивач подав заяву та необхідні документи для оформлення посвідки на тимчасове проживання до Головного управління Державної міграційної у Дніпропетровській області, оскільки термін дії минулої посвідки до 07.12.2022 року. Після чого, робітники Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області призначили дату отримання готової посвідки на тимчасове проживання 12.12.2022 року. 12.12.2022 року, коли Позивач прийшов до Головного управління Міграційної служби України у Дніпропетровській області для отримання посвідки на тимчасове проживання йому було відмовлено та вручено рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, яка датувалася 05.12.2022 року. Дане рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання видане «заднім числом», а саме 05.12.2022 року. Вказане рішення було оскаржено до окружного адміністративного суду. Натомість, під час подачі Позивачем заяви про оформлення посвідки з документами працівники Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області проінформували Позивача, що він мав би 12.12.2022 року отримати вже готову посвідку на тимчасове проживання.

Рішення про примусове повернення від 14.12.2022 року не відповідає нормам та вимогам чинного законодавства, а саме: По-перше: в рішенні від 14.12.2022 року вказується, що « ОСОБА_1 із заявою про продовження строку перебування на території України не звертався, від виїзду ухилявся, проживає без реєстрації та перейшов на нелегальне становище», натомість Відповідачем при видачі рішення не було враховано, що 22.11.2022 року Позивач завчасно подав заяву та необхідні документи для оформлення посвідки на тимчасове проживання до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, По-друге: дане рішення не містить куди повертається Позивач; По-третє: рішення про примусове повернення Позивача, оскільки його було складено без присутності понятих.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2023 р. по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено дію рішення Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 14.12.2022 року в частині залишення території України до 12.01.2023 року та повернення до країни походження або третьої країни, щодо громадянина Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 25.01.2023 надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи наступне, що 14.12.2022 громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортний документ іноземця № НОМЕР_2 , виданий 28.06.2021 р., строком дії до 28.06.2031р., затримано працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для перевірки законності перебування на території України. В ході перевірок проведених працівниками Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області відносно громадянки РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене наступне. 09.06.2021 гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , 1998 р.н., документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , виданою ГУ ДМС у Дніпропетровській області на підставі передбаченій положеннями частини 14 статті 4 Закону № 3773-VІ (в редакції Закону від 26.03.2021), строком дії до 07.12.2022. 22.11.22 звернувся з заявою про продовження строку дії посвідки, згідно до положень ч. 14 ст. 5, ч. 1, ч. 2 ст. 5 -3 ч. 1 ст. 5-5 Закону № 3773- VІ, гр.. РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області. 05.12.2022 гр. РФ ОСОБА_1 , 1998 р.н., отримав рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання №6932 від 05.12.2022 року, видане ГУ ДМС у Дніпропетровській області. Згідно інформації наявної в Інформаційній підсистемі «Облік іноземців та біженців» посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , видана гр. РФ ОСОБА_1 має статус «відмовлено у видачі документів» з 05.12.2022. З заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, гр.. РФ ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. Таким чином, після закінчення строку дії посвідки, тобто, починаючи з 05.12.2022, ОСОБА_1 був зобов`язаний в семиденний строк знятися з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України, як це передбачено вимогами ч. 14 ст. 4 Закону № 3773- VІ та п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322. Однак, ОСОБА_1 після закінчення строку перебування на території України, ухилився від виїзду з України, чим порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, а саме вимоги ч. 14 ст. 4, ч. 3 ст. 9 Закону № 3773- VІ (в редакції Закону чинний на час виникнення спірних правовідносин), п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання. Факт виявлення порушення з боку позивача зафіксовано Новокодацьким відділом у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2022 серії ПР МДН номер 004462. Відповідно якого ОСОБА_1 сплатив штраф. В прийнятому рішенні від 14.12.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, заборона щодо подальшого в`їзду в Україну не застосовувалася. Крім того Позивач не оскаржував постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.12.2022 року та рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 05.12.2022 року.

16.02.2023 представником позивача адвокатом Калетнік М.Ю. на адресу суду була надіслана відповідь на відзив, згідно якої додатково було зазначено, що стосовно тверджень Відповідача, що Позивач не оскаржував постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.12.2022 року та рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 05.12.2022 року. Зазначили наступне, що при складанні стосовно Позивача постанови про накладення адміністративного стягнення та під час його спілкування зі співробітниками Відповідача, жодною посадовою особою міграційної служби не проводилося роз`яснення його прав на захист та отримання послуг захисника, що призвело до грубого порушення гарантованого Конституцією України права на захист. Позивач не розуміє українську мову на достатньому рівні, щоб прочитати офіційний документ з правовими наслідками, також не володіє знаннями у сфері права, тому не знав щодо можливості оскарження рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання та постанови про накладення адміністративного стягнення. Також не було з`ясовано, чи має намір Позивач оскаржити рішення про примусове повернення, а в разі висловлення такого наміру слід було негайно повідомити центр надання правової допомоги або забезпечити йому право на отримання професійної правничої допомоги. Водночас, порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі за текстом - Інструкція).

Згідно частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник - адвокат Калетнік М.Ю. не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник Головного управління ДМС в Дніпропетровській області Чегіль Б.І. заперечувала щодо заявлених позовних вимог, просила відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Головного управління ДМС в Дніпропетровській області, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач є громадянином російської федерації.

ОСОБА_1 09.06.2021 року документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , виданою ГУ ДМС у Дніпропетровській області, строком дії до 07.12.2022 (а.с. 109).

30.11.2021 року ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 30.11.2021 року серія НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

22.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до органів міграційної служби для оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання, що підтверджується доданими до позову копіями квитанціями про необхідні платежі, що також не заперечується стороною відповідача.

Рішенням ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 05.12.2022 року номер 6932 відмовлено позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання (а.с. 110). Рішення обгрунтовано посиланням на під. 3 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 року. Проте у вказаному рішенні наданому суду, не містть жодних конкретних підстав (фактичних обставин) відмови.

ОСОБА_1 ознайомлений з вказаним вище рішенням 12.12.2022 року, що підтверджується підписом позивача на копії зазначеного вище рішення ГУ ДМС України у Дніпропетровській області.

Новокодацький відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області склав відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 203 КУпАП, оскільки позивач без законних підстав мешкає на території України (а.с. 124).

Новокодацький відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області також прийняв відносно ОСОБА_1 рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 14.12.2022 року. Вказане рішення обґрунтовано тим, що позивач мешкає на території України без реєстрації, позивач не має законних підстав для перебування на території України згідно вимог ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст. 203 КУпАП.

Рішенням окружного адміністративного суду від 17.03.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №6932 від 05.12.2022 року про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22.11.2022 про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання та прийняття рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні. Вказане рішення набрало законної сили 18.04.2023 року.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно вимог пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Щодо самої вимоги скасувати рішення б/н від 14.12.2022 року Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає наступне.

Оскільки окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.12.2022 року номер 6932 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, то останнє не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття рішення.

Суд зазначає, що прийняття рішення б/н від 14.12.2022 року Новокодацьким відділом у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без розгляду ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у встановленому порядку документів позивача на отримання посвідки на тимчасове проживання на території України та без наявності рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, тобто без підтвердження або спростування у встановленому порядку права позивача на перебування на території України, є передчасним та таким, що прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За вказаних обставин позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2022 року підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно вимог ч. 5 ст. 288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Позивач під час подання позовної заяви сплатив судових збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення б/н від 14.12.2022 року Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Новокодацького відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення в адміністративних справах, визначених статтею 288 КАС України, може бути подана в десятиденний строк з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині судове рішення може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2023 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва