Справа № 200/557/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року Справа №200/557/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмовго провадження клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, 86, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19.04.2022 № 183 о/с в частині припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі пункту 8 розділу І Порядку № 260 - у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 01.04.2022;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за період з 01.04.2022 до дня звільнення зі служби в поліції - 11.08.2022;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.08.2022 № 859 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби стосовно інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.08.2022 № 348 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області з 12.08.2022;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.08.2022 до дня ухвалення рішення суду у справі з розрахунку 445, 98 грн. за кожен календарний день вимушеного прогулу;

рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Поновлено строк звернення до суду.

На адресу суду було надано клопотання, в якому представник відповідача просив позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

В обгрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив наступне.

Частиною 4 ст.59 КАС України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст.26 цього Закону документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч.2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (зі змінами), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно із підпунктом 12.3 пункту 12 цього Положення ордер містить, зокрема, такий реквізит як посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Тому, суд має перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 12.01.2018 у справі №К/800/28757/13), є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте всупереч вимогам процесуального закону до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

Варто зауважити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (ст.1312 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та ст.10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, яка є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18.

При ознайомленні із документами, що надійшли до ГУНП в Донецькій області по справі №200/557/23 встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 підписана адвокатом Буцулаєвим Є.Ф., яким до позову додані лише копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Слід відмітити, що ордер містить посилання на договір про надання правової допомоги від 25.01.2023, який ні суду, ні відповідачу не надано.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 підписана адвокатом Буцулаєвим Є.Ф. за відсутності підтвердження повноважень такої особи на її підписання.

За таких підстав, відсутність договору про надання правової допомоги між адвокатом і позивачем викликає сумніви стосовно чинності такого уповноваження та охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому ОСОБА_1 , який реалізує право на звернення до суду.

Вивчивши доводи відповідача, що викладені у клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону № 5076-VI.

За приписами статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом з ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 та в постанові від 01 липня 2020 р. у справі №320/5420/18, у якій судом також вказано на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону № 5076-VI ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 4001 Кримінального кодексу України).

Враховуючи наведений правовий висновок, суд вважає, що наданий адвокатом Буцулаєвим Євгеном Федоровичем до суду ордер Серії АН №1110852 від 25 січня 2023 р. є самостійним документом, що підтверджує його повноваження як адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, Національній поліції України, Донецькому окружному адміністративному суді, Першому апеляційному адміністративному суді.

Водночас посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі №9901/847/18 є помилковим, з огляду на таке.

В зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема, в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога". Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема, суду.

Такий висновок зроблено у правовідносинах, за змістом яких, у ордері на надання правової допомоги, який був доданий до позовної заяви, підписаної адвокатом, у графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" було зазначено: "В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування".

Тобто, у справі №9901/847/18 у ордері на надання правової допомоги у вищезгаданій графі взагалі були відсутні відомості про судові органи, тоді як у даній справі зазначено про надання адвокатом правової допомоги у судових органах, що у даному випадку є достатнім для висновку про наявність у адвоката права на підписання позовної заяви від імені позивача.

Вказаний висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/847/18, з огляду на те, що у даному випадку представником позивача дотримано вимоги Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, оскільки вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 9 жовтня 2020 року у справі №460/1726/19, від 22 квітня 2021 року у справі № 280/2788/20, від 28 травня 2021 року у справі №640/3040/21.

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «TOB «Фріда» проти України» від 08 грудня 2016 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що позов підписано особою, яка має право її підписувати, суд дійшов висновну, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 44, 55, 57, 240, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Череповський