Справа № 160/13623/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/13623/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022

у справі №160/13623/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, які виразились у призупинені виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022;

- зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 01.06.2022 по дату фактичного поновлення виплати пенсії, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 04.01.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.01.2022 та виплатити заборгованість, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю визначених законодавством підстав для припинення виплати пенсії позивачу. Крім того, пенсійному органу при призначенні пенсії слід було взяти до уваги, ту обставину, що в Україні діє воєнний стан, а позивач є мешканцем м. Краматорська Донецької області, де проводяться активні бойові дії, та призначити йому пенсію саме з 04.01.2022, а не з 14.04.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року позов задоволено.

Також стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати у розмірі 7992,40 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно призупинено виплату пенсії позивачу з 01.06.2022 з тих підстав, що позивач не додав до заяви про призначення пенсії скановані копії оригіналів документів про стаж, а саме диплому про навчання та трудової книжки (довідки про періоди роботи). Суд виходив з того, що наведені відповідачем обставини не визначені чинним законодавством в якості підстав для зупинення виплати пенсії. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що пенсійний орган повинен був взяти до уваги ту обставину, що в Україні діє воєнний стан, а ОСОБА_1 є мешканцем м. Краматорська Донецької області, де проводяться активні бойові дії, та призначити йому пенсію саме з 04.01.2022.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач наполягає на правомірності своїх дій, оскільки до заяви про призначення пенсії від 14.04.2022 замість трудової книжки ОСОБА_1 двічі додані довідка про заробітну плату від 20.01.2022 №07- 07/808, договір від 30.03.2017 №4/1 та архівна довідка від 20.01.2022 №07-07/809. Для подовження виплати пенсії рекомендовано ОСОБА_1 надати відсутні в електронній пенсійній справі через вебпортал скановані копії оригіналів трудової книжки та диплому або особисто надати до сервісного центру оригінали трудової книжки та диплому. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно надати оригінали документів про стаж.

Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат у розмірі 7992,40 грн. відповідач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу 7000,00 грн. є необґрунтованим та безпідставним. З наданих представником позивача послуг зазначено тільки складання позовної заяви та супроводження справи та отримання рішення, яке надходить на електронні адреси сторін. Акт виконаних робіт, до позовної заяви не доданий. Враховуючи незначну складність справи, відповідач вважає завищеною вартість послуг по складанню позовної заяви та її отримання на електронну адрес.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Представник позивача зазначає, що позивачем подані усі необхідні документи для призначення пенсії і пенсійним органом така пенсія була призначена. Рішення пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії позивачу в матеріалах справи відсутнє. Статтею 49 Закону № 1058-IV не передбачено таких підстав припинення виплати пенсії, як відсутність в електронній пенсійній справі сканованих копій оригіналів трудової книжки та диплому.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 14.04.2022 позивач - ОСОБА_1 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI.

Заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, і з 14.04.222 позивачу призначена пенсія за віком.

В травні 2022 року в результаті контрольної перевірки пенсійної справи пенсійним органом встановлено, що ОСОБА_1 не додав до заяви про призначення пенсії скановані копії оригіналів документів про стаж, а саме: диплому про навчання та трудової книжки (довідки про періоди роботи).

Вказані обставини стали підставою для зупинення з 01.06.2022 виплати пенсії ОСОБА_1 .

Листом №0500-1504-8/40188 від 07.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про відсутність сканованих копій оригіналів трудової книжки та диплому в електронній пенсійній справі. Для продовження виплати пенсії пенсійний орган просив надати документи через Веб-Портал електронних послуг Пенсійного фонду України або звернутись до сервісного центру.

13.06.2022 ОСОБА_1 направив заяву, якою повідомив пенсійний орган, що визначені пенсійним органом скановані копії документів вже надані до Пенсійного фонду через Веб-Портал електронних послуг, а саме: трудова книжка - 22.09.2021 (копія надана підприємством ТОВ «Авескрамстрой», , з яким позивач перебуває у трудових відносинах); диплом - 05.01.2022.

Одночасно позивач у заяві від 13.06.2022 зазначив, що не має можливості вдруге надати скановані копії вказаних документів у зв`язку з тим, що їх оригінали та носії сканованих копій знаходяться у місті Краматорськ, з якого він виїхав.

Листом №0500-1502-8/43289 від 27.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що разом із заявою про призначення пенсії від 14.04.2022 надані такі документи: довідка про заробітну плату від 20.01.2022 №07-07/808; договір від 30.03.2017 №4/1; архівна довідка від 20.01.2022 №07-07/809; паспорт НОМЕР_1 та картка платника податків; анкета опитування; заява про призначення пенсії від 14.04.2022.

До заяви про призначення пенсії від 14.04.2022 замість трудової книжки ОСОБА_1 двічі додані довідка про заробітну плату від 20.01.2022 №07-07/808, договір від 30.03.2017 №4/1 та архівна довідка від 20.01.2022 №07-07/809. Для продовження виплати пенсії ОСОБА_1 рекомендовано надати відсутні в електронній пенсійній справі через вебпортал скановані копії оригіналів трудової книжки та диплому або особисто до сервісного центру оригінали трудової книжки та диплому.

Листом №0500-1502-8/45429 від 12.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 , що в умовах введеного Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2002, від 14.03.2002 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації (персональних даних) пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ обмежено, а тому відсутня можливість надати інформацію щодо підтвердження факту отримання сканованих копій трудової книжки та диплома ОСОБА_1 , наданих 22.09.2021 та 05.01.2022 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України, оскільки доступ до документів про стаж ОСОБА_1 відсутній.

Листом №0500-1502-8/49768 від 15.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивача повідомлено, що з 01.06.2022 виплата йому пенсії призупинена. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно надати оригінали документів про стаж.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до абз.2 п.1.1 Порядку № 21-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п.1.7 Порядку № 21-1).

Відповідно до п.1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.1 Порядку 22-1 визначені документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

Згідно п. 2.23 Порядку 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали документів, що підтверджують право на пенсію.

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За правилами п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

В спірному випадку встановлені у справі обставини свідчать, що позивачем заява про призначення пенсії за віком подана 14.04.2022 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України із доданням довідки про заробітну плату від 20.01.2022 №07- 07/808: договору від 30.03.2017 №4/1; архівної довідки від 20.01.2022 №07-07/809.

З приводу відсутності в матеріалах пенсійної справи позивача копії трудової книжки та документу про навчання суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до відомостей з Вебпорталу пенсійного органу - Управління ПФУ у Волновахському районі Донецької області позивач подав 05.01.2022 скан-копію трудової книжки та диплом про навчання (а.с.39). Стан звернення - «виконано».

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивач подав всі необхідні документи для призначення пенсії за віком і така пенсія позивачу призначена.

При цьому на час прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком такі обставини як відсутність певних документів, які б унеможливлювали розгляд порушеного позивачем питання, пенсійним органом встановлені не були, відповідно, перешкоди для прийняття пенсійним органом рішення про призначення позивачу пенсії за віком були відсутні.

Стосовно подальшого виявлення пенсійним органом відсутності в електронній пенсійній справі позивача сканованих копій оригіналів трудової книжки та диплому суд апеляційної інстанції зазначає, що такі обставини не є законодавчо встановленими підставами для припинення виплати призначеної позивачу пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вимог наведеної норми виплата пенсії може бути припинена виключно за рішенням пенсійного органу, втім, докази прийняття пенсійним органом такого рішення в матеріалах справи відсутні, відповідачем не подані. Також відповідачем не доведено в установленому порядку недостовірність відомостей, що містять документи, на підставі яких позивачу призначено пенсію.

Суд при цьому наголошує, що право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання відповідача у право на мирне володіння майном у вигляді пенсії є таким, що не ґрунтується на Законі.

Відтак суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що припиняючи нарахування та виплату пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач фактично рішення суду першої інстанції про їх задоволення не оскаржує, наведеними в апеляційній скарзі доводами висновки суду першої інстанції не спростовує.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення відсутні.

В частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат у загальному розмірі 7992,40 грн. суд апеляційної інстанції встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що сума 7992,40 грн. складається із судового збору в розмірі 992,40 грн., сплаченого позивачем за подачу позовної заяви згідно квитанції від 09.09.2022, і витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 05.06.2018 у справі №904/8308/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Мадалиць Вікторією Валеріївною та Скібіним Д.В. укладений договір про надання правової допомоги №СД03/21 від 31.03.2021, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Згідно пункту 5.1 даного договору, детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього Договору.

На виконання такої умови між позивачем та адвокатом укладено додаткову угоду від 27 липня 2022 року, відповідно до якої сторони за даною додатковою угодою домовились, шо адвокат на виконання умов основного договору зобов`язується надати клієнту наступні послуги:

складання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду щодо оскарження дій ГУ ПФУ України в Дніпропетровська області (листи від 07.06.2022 за № 0500- 1504-8/40188, від 27.06.2022 № 0500-1502-8/43289, від 08.07.2022 № 10744-8264/С-15/8-0500/22, від 12.07.2022 № 0500-1502-8/45429);

супроводження адміністративної справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді;

отримання рішення суду (виконавчого документа) у адміністративній справі.

Пунктом 2 Додаткової угоди встановлено, що вартість послуг (гонорар) адвоката становить 7000,00 грн.

Виходячи з умов укладеного позивачем з адвокатом договору та додаткової угоди до нього, суд першої інстанції зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений в додатковій угоді у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, тому дійшов висновку, що позивачем підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для відшкодування визначених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Аналіз наведених вище норм статті 134 КАС України в їх сукупності дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Отже, посилання в додатковій угоді від 27.07.2022 на фіксований розмір гонорару та незалежність його від обсягу та витраченого адвокатом часу порушує вимоги ст. 134 КАС України, відповідно до яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

В даному випадку, докази, які б підтверджували фактичне надання адвокатом послуг в межах додаткової угоди від 27.07.2022, позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні. Сама по собі додаткова угода таким доказом не є, оскільки свідчить лише про певну домовленість між клієнтом та адвокатом та узгодження послуг, які належить надати відповідно до укладеного договору, а не їх фактичне надання. Також не є таким доказом і факт оплати позивачем вказаної суми без документу, що містив би інформацію, які саме послуги надані адвокатом на вказану вище суму, зокрема, яким чином здійснювалось супроводження адміністративної справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, враховуючи те, що справа розглядалась у порядку письмового провадження без участі сторін.

Відсутність доказів на підтвердження обсягу фактично наданих послуг, виконаних робіт, пов`язаних з розглядом цієї справи, та їх вартості у контексті правил ч. 4 ст. 134 КАС України унеможливлює визначення розміру витрат на правничу допомогу та розподіл судових витрат, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що витрати у розмірі 7000,00 грн. заявлені позивачем до відшкодування безпідставно.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. підлягає скасуванню відповідно до ст.317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 у справі №160/13623/22 скасувати в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 7000,00 грн.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 у справі №160/13623/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко