Справа № 520/2876/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 р. № 520/2876/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Громадської організації "Історико-соціальний християнський громадський рух", третя особа: Управління Служби безпеки України в Харківській області про заборону діяльності громадської організації, -

ВСТАНОВИВ :

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, м. Суми,Сумська область, 40003, код 43316700) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Громадської організації "Історико-соціальний християнський громадський рух" (вул. Гарибальді, буд. 11, кв. 216,м. Харків,61142, ), третя особа: Управління Служби безпеки України в Харківській області (Управління Служби безпеки України в Харківській області, ) в якому просить суд: заборонити Громадську організацію "Історико-соціальний християнський громадський рух" (вуп. Гарибальді, 11. кв. 216. м. Харків. 61142. ) шляхом її примусового розпуску, що має наслідком припинення її діяльності з одночасним визначенням у відповідності до статті 105 Цивільного кодексу України ліквідатора (ліквідаційної комісії), строку заявлення вимог кредиторів щодо Громадської організації "Історико-соціальний християнський громадський рух".

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано на юридичну адресу відповідача через засоби поштового зв`язку. До суду 06.03.23 повернулось поштове повідомлення разом з конвертом з відміткою про невручення через закінчення терміну зберігання.

Відповідач відзив не надав.

Додаткових пояснень, заяв, клопотань чи заперечень від сторін не надходило.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що до Міністерства юстиції України надійшов лист-доручення від Служби безпеки України від 11.01.2023 № 70/5/10-292 щодо протиправної діяльності ГО «ІСХОД», в якому СБУ викладено прохання ініціювати процедуру заборони діяльності шляхом її примусового розпуску (ліквідації).

У вказаному листі СБУ зазначено, що спецслужбами, урядовими та недержавними структурами російської федерації, окрім відкритої прямої агресії проти України, використовуються інструменти «м`якої сили» у вигляді наявного потенціалу проросійської спрямованості, а також вказано, що СБУ встановлено, що з використанням легалізованих громадсько-політичних об`єднань, науково-експертного, освітянського середовища, інших інформаційних майданчиків формується механізм впливу на громадську думку з метою дестабілізації в державі. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності ГО «ІСХОД».

Крім того, у цьому ж листі СБУ зазначено, що один із засновників ГО «ІСХОД» ОСОБА_1 один з найактивніших громадських діячів у Харківській області проросійського спрямування, який за завданням російських кураторів організовував та координував проросійські публічні заходи за участі активістів підконтрольної йому організації з метою вираження протесту існуючій владі, закликав до підтримки ідеї федералізації України, створення на її території автономій в інтересах рф, що супроводжувалось вчинення ряду злочині в тому числі проти основ національної безпеки.

Під час збройної агресії російської федерації проти України, дії засновника ГО «ІСХОД» та інших його членів можуть розцінюватися як такі, що посягають на державний суверенітет, конституційний лад та територіальну цілісність України, підсилюють деструктивний вплив, спрямований проти державної безпеки.

При цьому, у загальному доступі в мережі Інтернет наявні розміщені відомості щодо діяльності ОСОБА_1 , зокрема за посиланнями: http://youtu.be/H-cSDA1Q; http://youtu.be/Ya3-CRQZzuQ; та http://youtu.be/8HurgttP7GA містяться відеоролики проросійського змісту, з активними протиукраїнськими закликами та лозунгами у підтримку терористичної діяльності рф з 2014 року. Детальний огляд зазначених відеозаписів наведений у акті огляду оперуповноваженого УСБУ в Харківській області капітана ОСОБА_2 та доданий до матеріалів судової справи разом з оптичним диском.

На підставі вищевикладеного, УСБУ в Харківській області звернулось до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ініціювання процедури заборони діяльності ГО «ІСХОД» шляхом її примусового розпуску, оскільки відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» виконання функцій державної реєстрації, зокрема громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання покладено на територіальні управління юстиції.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Вважаючи, що установлені СБУ відомості про діяльність ГО «ІСХОД» свідчать про те, що вона суперечить чинному законодавству України, зокрема, ст.ст. 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», позивач звернувся до суду з цим позовом про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) громадської організації.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 (далі - Конвенція), Законами України «Про громадські об`єднання» № 4572-VI від 22.03.2012 (далі - Закон № 4572-VI), «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 (далі - Закон № 755-IV), Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.

Статтями 36, 37 Конституції України регламентовано, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Законом № 4572-VI визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до частин першої-третьої статтів 4 Закону № 4572-VI утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Разом з тим, у пункті 1 частини другої Положення № 228 визначено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, що реалізує державну правову політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 Закону № 755-IV суб`єктом державної реєстрації є Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань.

Територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

Статтею 25 Закону № 4572-VI визначено способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, шляхом саморозпуску або реорганізації шляхом приєднання до іншого громадського об`єднання такого самого статусу; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Припинення діяльності громадського об`єднання зі статусом юридичної особи має наслідком припинення цієї юридичної особи у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до статті 28 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому цим Законом, та виключення з Реєстру громадських об`єднань.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 5 Керівних принципів щодо заборони та розпуску політичних партій та подібних заходів, ухвалених Венеціанською Комісією на її 41 пленарній сесії (Венеція, 10-11 грудня 1999 року), заборона чи розпуск політичних партій як дуже далекосяжний захід повинен застосовуватися з крайньою стриманістю. Перш ніж звертатися до компетентного судового органу щодо заборони чи розпуску партії, уряд чи інший орган влади повинен оцінити, беручи до уваги ситуацію в конкретній країні, чи ця партія дійсно становить небезпеку вільному і демократичному політичному порядку або правам окремих осіб і чи таку небезпеку не можна усунути іншими, менш радикальними заходами.

Виходячи із основних позицій практики Європейського Суду з прав людини за результатами розгляду справ щодо обмеження свободи об`єднань, основними критеріями обґрунтованості таких обмежень є встановлення таких обмежень законом, зазначені обмеження повинні переслідувати законні цілі та бути необхідними у демократичному суспільстві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Громадської організації "Історико-соціальний християнський громадський рух", третя особа: Управління Служби безпеки України в Харківській області про заборону діяльності громадської організації - задовольнити.

Заборонити Громадську організацію "Історико-соціальний християнський громадський рух" (вуп. Гарибальді, 11. кв. 216. м. Харків. 61142. ) шляхом її примусового розпуску, що має наслідком припинення її діяльності з одночасним визначенням у відповідності до статті 105 Цивільного кодексу України ліквідатора (ліквідаційної комісії), строку заявлення вимог кредиторів щодо Громадської організації "Історико-соціальний християнський громадський рух".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов