Справа № 300/1560/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2023 р. справа № 300/1560/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Гомельчука С.В.,
при секретарі: Лудчак А.В.,
за участю:
представника позивача Вдовіна Р. Т.,
представника відповідача Іваночка В. Ю.,
третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на премет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Рогів Т. Ю.
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночка В. Ю. щодо винесення постанови від 21.03.2023 ВП №70831930 про накладення штрафу в розмірі 5100 гривень протиправними та скасування зазначеної постанови.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В. Ю. перебуває виконавче провадження № 70831930 щодо виконавчого листа №300/2848/22, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом. Так, згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі № 300/2848/22, яке набрало законної сили 05.12.2022, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у виплаті пенсії ОСОБА_1 з обмеженням десяти мінімальних пенсій за віком неправомірними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 23.11.2021 за №1891, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Під час виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 гривень за невиконання боржником рішення суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 14.04.2023 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Розгляд справи призначено на 20.04.2023. Також вказаною ухвалою витребувано у відповідача копії матеріалів виконавчого провадження №70831930.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 залучено ОСОБА_1 до участі у справі № 300/1560/23 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на премет спору на стороні відповідача.
Судове засідання відкладено на 24.04.2023 о 10 год 00 хв, про що учасники справи повідомлені належним чином.
У призначене судове засідання на 24.04.2023 з`явилися сторони та представник третьої особи та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на премет спору на стороні відповідача.
Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи зі змісту адміністративного позову і додаткових письмових пояснень.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив. Звернув увагу на те, що боржником не виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі № 300/2848/22, у зв`язку із чим, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В. Ю. винесено постанову від 21.03.2023 ВП №70831930 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. Враховуючи наведене, просив суд у задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Рогів Т.Р. у судовому засіданні 24.04.2023 проти задоволення позову заперечила, вказала на те, що боржником не виконано рішення суду в повному обсязі, а тому просила суд у задоволенні адміністративного позову відмовити. Зауважала, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячно не враховано до розміру пенсії більш ніж 3000 грн.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та вивчивши наявні докази, а також письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі № 300/2848/22, яке набрало законної сили 05.12.2022, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у виплаті пенсії ОСОБА_1 з обмеженням десяти мінімальних пенсій за віком неправомірними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" за №1891 від 23.11.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 22.12.2022 видано виконавчий лист №300/2848/22, на підставі якого 24.01.2023 відповідачем відкрито виконавче провадження № 70831930.
21.03.2023 головним державним виконавцем Іваночком В. Ю. прийнято постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення.
Вважаючи дії щодо винесення спірної постанови неправомірними, а постанову такою, яку слід скасувати, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні цієї справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (далі Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ).
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно зі змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Стаття 63 Закону №1404-VІІІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Частиною 1 вказаної статті Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним викнавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Так, виносячи оскаржувану постанову від 21.03.2023, державний виконавець визначив єдину мотивацію наступного змісту "рішення суду не виконано фактично, перерахунок не проведено".
На переконання суду, предметом виконання у виконавчому провадженні є виконавчий лист у справі 300/2848/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" за №1891 від 23.11.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
Із вказаного вбачається, що відповідач, при примусовому виконанні рішення суду, зобов`язаний перевірити дві обставини, чи мало місце після ухвалення рішення у справі (набрання ним законної сили) реальне вчинення органом пенсійного забезпечення дій/прийняття рішень в частині:
- перерахунку з 01.12.2019 по день виконання судового рішення пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" довідки від 23.11.2021 за №1891 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;
- нарахування і виплати перерахованого та недоплаченого з 01.12.2019 розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі вищевказаної довідки без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи із вказаного, суд констатує, що позивачем добровільно у повому обсязі не забезпечено виконання рішення суду від 17.08.2022 у справі № 300/2848/22, а саме не здійснено виконання в частині "без обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність."
Вищенаведене свідчить про правомірність прийнятої головним державним виконавцем постанови про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
До того ж, суд зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.
У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова від 21.03.2023 ВП №70831930 про накладення штрафу, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В. Ю. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а позовні вимоги є такими, у задоволенні яких слід відмовити.
Судові витрати, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподіляються.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови від 21.03.2023 ВП №70831930 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на премет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Суддя Гомельчук С.В.

Рішення складене в повному обсязі 24 квітня 2023 р.