Справа № 348/602/23
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/602/23

Номер провадження 2-а/348/11/23

24 квітня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

за участі позивача : ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАА № 223962 від 02.03.2023 р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вважає постанову серії БАД № 223962 від 02.03.2023 року проте, що він, ОСОБА_1 , 02 березня 2023 року приблизно о 11:37 годин в АДРЕСА_1 під час руху т/з не користувався ременем безпеки, чим порушив вимогу п.2«в» Правил дорожнього руху, за що ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність. У зв`язку із цим відносно нього складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 510 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі підлягає скасуванню.

Працівником поліції при складані постанови йому не роз`яснено права та обов`язки визначені ст.63 Конституції України, ст..ст.307,308,268,287-289 КУпАП. Також на його вимогу показати докази порушення ним ПДР працівник поліції відмовився. На зауваження працівника поліції про те що він керував автомобілем не прищепленим пасом безпеки, він повідомив, що має пенсійне посвідчення інваліда ІІ групи, яка дозволяє йому керувати автомобілем без використання ременю безпеки.

Також працівником при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст.121 ч.5 КУпАП було допущено порушення чинного законодавства та Інструкції, а саме не зазначено пункт правил дорожнього руху який ним було порушено. В постанові зазначено п. 2 «в» ПДР, який у ПДР відсутній.

З огляду на фактичні та правові підстави, що наведені в позовній заяві та підтверджені доказами, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Короткий зміст відзиву на позов:

28.03.2023 від представника відповідача Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області В.Луцишин поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вимоги позивача вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, 02.03.2023 року в ході патрулювання та виконання службових обов`язків інспектор поліції СРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Остапюк Віталій Богданович, виявив автомобіль АUDІ А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , що рухався м.Надвірна,вул.Шевченка,163 із непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в) ПДР - порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Інспектор, Остапюк В.Б. підійшов до водія автомобіля, належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач, на вимогу представника поліції пред`явив вищевказані документи.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, поліцейським було роз`яснено Позивачеві його права, як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268,289 КУпАП , заслухавши пояснення позивача, з`ясував, що Позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, Позивач винен в його вчиненні та підлягає до адміністративної відповідальності, своєчасно, всебічно, в повному обсязі і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив її в точній відповідності із законом та відповідно до вимог КУпАП винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №223962 від 02.03.2022 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Після складання постанови Позивача було ознайомлено з її змістом та вручено копію постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.3. ПДР. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки(підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм

внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному

дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи дану справу, інспектор СРПП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-

Франківській області Остапюк В.Б. з`ясував всі обставини в їх сукупності, які підлягають

з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені

Конституцією України, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами та правомірно

виніс Позивачу постанову про адміністративне правопорушення від 02.03.2022 року із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 510 грн.

А тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП законною та правомірною, та такою, що не підлягає скасуванню.

Також відповідача заперечив щодо стягнення судових витрат по справі На думку відповідача витрати на оплату послуг адвоката по справі не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт, а також ціною позову. Послуги адвоката не можуть оцінюватися на суму за підготовку позову, метою якого є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на суму 510 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Просив в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному об`ємі, зазначив, що не порушував правила дорожнього руху, під час керування транспортним засобом використовував ремінь безпеки, після зупинники працівником поліції його відстебнув. Є інвалідом другої групи. Докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління НП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно. Також від нього поступив відзив, в якому просив в позові відмовити .

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автомативному режимі, серії БАА № 223962 від 02.03.2023 р. руху, за що ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена встановлено, що ОСОБА_1 , 02 березня 2023 року приблизно о 11:37 годин в АДРЕСА_1 під час руху т/з не користувався ременем безпеки чим порушив вимогу п.2.3 «в» Правил дорожнього відповідальність. У зв`язку із цим складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 510 гривень. (а.с. 7).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою, відповідно до закону, кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заперечував скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідач не надав суду жодних доказів та змістовних пояснень на спростування доводів позивача щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови. Зокрема, не надані матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскарженої постанови та не вжито жодних заходів щодо спростування доводів позивача, а також не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП. Тобто, відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок по поданню доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу.

Щодо стягнення судових витрат по справі суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивача долучив копію договору про надання правової допомоги №030 від 10 березня 2023 року, попередній розрахунок судових витрат від 10.03.2023 року; акт здачі-приймання виконаних робіт згідно Договору №030 від 10.03.2023 року з описом наданих послуг, квитанція про сплату грошових коштів №006/2023 від 08.03.2023 року, чим підтверджується, що витрати позивача в розмірі 1000 грн на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та повністю доводяться належними і допустимим доказами (а.с. 8-11).

Згідно ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що витрати на оплату послуг адвоката по справі не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт, а також ціною позову.

Послуги адвоката не можуть оцінюватися на суму за підготовку позову, метою якого є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на суму 510 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Суми витрат на професійну правову допомогу є не співмірною реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

Відповідачем не надані докази на підтвердження неспівмірномті витрати на правову допомогу.

Також слід зазначити, що у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності ціна позову не встановлюється. За положеннями КАС України ціна позову зазначається щодо вимог про відшкодування шкоди (ч.5 ст.160).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що витрати представника позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю у розмірі 1000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами фактичне надання адвокатом правничих послуг у даній справі.

Також на підставі ч.1 ст.139 КАС України, слід стягнути з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 помилково встановив наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а тому винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За наведених обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню.

При поданні позову позивач був звільнений від сплати судового збору.

На підставі ч.1 ст.139 КАС України, слід стягнути з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - 1000,00 (одна тисяча ) гривень на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, 222, 245, 247, 251, 258, 268, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 2, 5-10, 72, 75, 76, 77, 132, 134, 139, 143, 241-243, 246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 223962 від 02.03.2023 р. - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, Остапюка В.Б. від 02.03.2023 серії БАД № 223962 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - 1000,00 (одна тисяча ) гривень в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в строк, визначений ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення суду складений 24.04.2023 року

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне Управління національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. А.Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76492, .

Суддя Солодовніков Р.С.