Справа № 320/6278/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

24 квітня 2023 року м. Київ № 320/6278/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов гр. ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів від 30.06.2022,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

-визнати протиправними та скасувати пункти 3, 4, 6 Наказу № 801 від 30.06.2022 в частині притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення солідарно грошової суми у розмірі 108059, 60 грн, організації стягнення коштів за втрачене майно з старшого лейтенанта ОСОБА_2 солідарно у розмірі 108059,60 грн, здійснення стягнення сум завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі;

-визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 804 від 30.06.2022 в частині притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення грошової суми згідно довідки розрахунку в розмірі 5443,80 грн;

-визнати протиправним та скасувати пункт 3 Наказу № 805 від 30.06.2022 в частині притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення грошової суми згідно довідки розрахунку в розмірі 99,60 грн;

-визнати протиправними та скасувати пункти 3, 4.1, 4.2 Наказу № 808 від 30.06.2022 в частині притягнення ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення грошової суми у розмірі 59794,04 грн, організації стягнення коштів за втрачене майно з ОСОБА_2 у розмірі 59794, 04 грн, здійснення стягнення сум завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення ОСОБА_2 у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України Про матеріальні відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі;

-визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3, 5, Наказу № 809 від 30.06.2022 в частині притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення грошової суми у розмірі 59318,80 грн, організації стягнення коштів за втрачене майно з старшого лейтенанта ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 59318,80 грн, здійснення стягнення сум завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України Про матеріальні відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі;

-визнати протиправними та скасувати пункти 6, 7. 8. Наказу № 810 від 30.06.2022 в частині щодо притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності та стягнення грошової суми у розмірі 2153,26 грн, організації стягнення коштів за втрачене майно з старшого лейтенанта ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 2153,26 грн, здійснення стягнення сум завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 у розмірі визначеному статтею 13 Закону України Про матеріальні відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі.

Ухвалою суду від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дати вручення копії ухвали.

Зі змісту ухвали суду слідує, що підставою для прийняття такого рішення суду є, зокрема, невідповідність позовної заяви, ст. ст. 122, 123 КАС України, тобто позивачу необхідно було надати суду докази поважності пропуску строку звернення до суду.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 27.03.2023 надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій він зазначив, що перебуває у лавах ЗСУ та захищає територіальну цілісність України, послався на рішення Конституційного суду України від 18.12.2018 № 12-р/2018 та від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022.

Також вказав на те, що залишення позовної заяви без розгляду може призвести до негативних наслідків, зокрема, поставити у скрутне матеріальне становище.

Дослідивши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як слідує з позовної заяви, оскаржувані накази прийнято 30.06.2022, на електронну адресу представника позивача накази надіслано 17.09.2022, до суду позивач звернувся 15.03.2023, тобто з пропущенням місячного строку.

Посилання позивача на те, що він перебуває у лавах ЗСУ та захищає територіальну цілісність України, а тому не зміг вчасно звернутися до суду, суд оцінює критично, оскільки позивач уклав договір з адвокатом на представлення його інтересів 02.07.2022.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 18.12.2018 № 12-р/2018 та від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022 суд не приймає до уваги, оскільки зазначені рішення суду не стосуються строку звернення до суду.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справі "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" №28249/95).

Позивач, звернувшись 15.03.2023 до суду з даним позовом, пропустив строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа "Стаббігс та інші проти Великобританії").

Будь-яких інших належним та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна заява та заява позивача від 07.04.2023 не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 121-123, 161, 169, 171, 241, 243 КАС України, суд

у х в а л и в:
Позовну заяву гр. ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів від 30.06.2022 повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Лапій С.М.