Справа № 260/4045/21
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2023 року м. Ужгород№ 260/4045/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судового засіданння- Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Кукарека К.С.,

представника відповідача 1 - Олашин О.М.,

представник відповідача 2 - не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення поліцейської комісії ГУНП в Закарпатській області №431 від 03.08.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за результатами проходження конкурсу на заміщення вакантної посади «дільничний офіцер поліції» ГУНП в Закарпатській області, поліцейська комісія ГУНП в Закарпатській області прийняла рішення у формі протоколу, згідно якого позивача не рекомендовано до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади з посиланням на п.п. 2, 4 ч.2 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач зазначає, що таке рішення є безпідставним та необгрунтованим, так як відносно позивача не існує жодного судового рішення про притягнення її до кримінальної відповідальності, а тому просить суд скасувати рішення поліцейської комісії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

22 вересня 2021 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просили відмовити, так як всі доводи позивача про порушення норм КЗпП є безпідставними, оскільки законодавство про працю не поширюється на проведення конкурсного відбору поліцейських, також жодного рішення відносно ОСОБА_1 відповідачем не приймалося, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відзиві відповідач звернув увагу суду на те, що належним відповідачем у даній справі є поліцейська комісія ГУНП в Закарпатській області, оскільки такі створюються з метою прозорого добору (конкурсу) осіб, які виявили бажання служити в поліції. Тобто поліцейські комісії виконують делеговані їм публічно-владні повноваження щодо добору, просування по службі, визначення перспективи службового використання поліцейських, а тому, у розумінні КАС України, є суб`єктами владних повноважень. Разом із відзивом відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

20 грудня 2021 року від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких така просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та заперечення на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Також 20 грудня 2021 року позивачем подано клопотання про залучення співвідповідача - Поліцейську комісію ГУНП в Закарпатській області.

Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та залучено в якості відповідача 2 - Поліцейську комісію Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також просила суд не розглядати клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, подане 22.09.2021.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач приймала участь у конкурсі, оголошеному Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на посаду дільничного офіцера поліції у ГУНП в Закарпатській області.

За результатами проведення тестувань, рівня фізичної підготовки, документів, а також проведення співбесіди, поліцейською комісією ГУНП в Закарпатській області 03 вересня 2021 року прийнято рішення у формі протоколу № 431, відповідно до якого позивача не рекомендовано до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади, оскільки кандидат підпадає в групу ризиків осіб, які можливо вчинили чи могли вчинити кримінальне правопорушення, відносно яких проводиться досудове розслідування. Відповідно такі особи підпадають під обмеження, пов`язані зі службою в поліції, а також керуючись ч.2 п.2 п.4 ст. 61 ЗУ «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, яка засуджена за умисне вчинення тяжково та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку та щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.(а.с. 105).

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі по тексту Закон України № 580-VIII), Типовим порядком проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справи від 25 грудня 2015 року №1631 (далі по тексту Типовий порядок).

Відповідно до статті 47 частини 1, 2 Закону України № 580-VIII, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Згідно зі статтею 49 Закону України № 580-VIII на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою. Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України № 580-VIII не може бути поліцейським:

1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою;

2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;

3) особа, яка має непогашену або незняту судимість за вчинення кримінального правопорушення, крім реабілітованої;

4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав;

5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;

6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов`язків потрібен такий допуск;

7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства;

9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до статті 50 Закону України № 580-VIII громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров`я зобов`язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 51 частиною 1 Закону України № 580-VIII визначено, що для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що основними повноваженнями поліцейської комісії є: 1) проведення відбору (конкурсу) на службу в органи (заклади, установи) поліції, крім прийому на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських; 2) проведення конкурсу для призначення на вакантну посаду.

Згідно із статтею 52 Закону України № 580-VIIІ з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі - конкурс). Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади. Конкурс на службу в поліції обов`язково проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції з призначенням на посади молодшого складу поліції.

Завдання, функції, вимоги щодо персонального складу, повноваження та організаційні засади діяльності поліцейських комісій визначає Порядок діяльності поліцейських комісій, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 грудня 2015 року №1631, (далі по тексту Порядок № 1631).

Відповідно до Порядку №1631 поліцейські комісії - постійно діючі колегіальні органи, що утворюються в центральному органі управління поліцією та в її територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) (далі - органи поліції) для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції.

Типовий порядок визначає умови і порядок проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади.

Конкурс проводиться відповідно до Типового порядку. Рішення про оголошення конкурсу приймає керівник органу поліції, якому надано право приймати громадян на службу в поліції та/або призначати на відповідну вакантну посаду. Конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач приймала участь у конкурсі, оголошеному Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на посаду дільничного офіцера поліції у ГУНП в Закарпатській області.

У силу пункту 3 розділу ІV Типового порядку конкурс проходить в декілька етапів: 1) тестування: на знання законодавчої бази (професійний тест); на загальні здібності і навички (тест загальних навичок); особистісних характеристик (психологічний тест); 2) перевірка рівня фізичної підготовки; 3) співбесіда.

Відповідно до статті 55 Закону України № 580-VIIІ служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам та інформує про це поліцейську комісію. Кандидати, які пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування, співбесіду та інші види оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу. Засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її членів. Під час засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу її члени: 1) вивчають результати проведеної перевірки документів кандидатів; 2) проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу; 3) проводять співбесіду з кандидатами з урахуванням результатів тестування; 4) особисто оцінюють рівень професійної компетентності претендентів, які відповідають умовам конкурсу, та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг; 5) за результатами складення загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу.

Рішення поліцейської комісії за результатами конкурсу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від її складу. Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом, який присутні на її засіданні члени комісії підписують не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Відповідно до частини 1 розділу Х Типового порядку, за результатами обговорення кандидата поліцейська комісія приймає одне з таких рішень: рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади; не рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

У відповідності до пункту 11 Розділу IV Порядку № 1631, рішення комісії, може бути оскаржено до завершення конкурсу безпосередньо до цієї поліцейської комісії, а після завершення конкурсу в судовому порядку.

Відповідно до пункту 10 розділу ІV Типового порядку, рішення комісії, прийняті в межах визначених законодавством повноважень, є обов`язковими для керівника поліції (керівника відповідного органу поліції).

За результатами проходження позивачем тестування, перевірки рівня фізичної підготовленості та отримання висновку за результатами психологічного обстеження, ОСОБА_1 було запрошено на співбесіду.

Як встановлено з протоколу засідання поліцейської комісії ГУНП в Закарпатській області від 03 серпня 2021 року №431 членами поліцейської комісії під час проведення співбесіди були поставлені питання, які стосувалися результатів спеціальної перевірки, а саме: пред`явлення позивачу 17.05.2021 ГУНП в Київській області обвинувачення у кримінальному провадженні, порушеного за ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України.

У своїй відповіді позивач підтвердила те, що така підозра була пред`явлена, однак повідомила комісію, що така підозра є безпідставною та оскаржується нею в судовому порядку.

За наслідками проведення співбесіди, поліцейською комісією ГУНП в Закарпатській області прийнято рішення, відповідно до якого позивача було не рекомендовано до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади, оскільки кандидат підпадає в групу ризиків осіб, які можливо вчинили чи могли вчинити кримінальне правопорушення, відносно яких проводиться досудове розслідування. Відповідно такі особи підпадають під обмеження, пов`язані зі службою в поліції, а також керуючись ч.2 п.2 п.4 ст. 61 ЗУ «Про Національну поліцію» не може бути поліцейським особа, яка засуджена за умисне вчинення тяжково та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку та щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Натомість, суд зауважує, що повідомлення про підозру є тільки офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. При цьому, з моменту оголошення підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, відтак на цій стадії кримінального провадження стверджувати про її винуватість як доведений факт не можна.

При цьому суд констатує, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своєму рішенні відповідач 2 посилається на ч.2 п.2 п.4 ст. 61 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно яких не може бути поліцейським особа, яка засуджена за умисне вчинення тяжково та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку та щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав.

Разом з цим у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач є особою, засудженою за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, або особою судимість якої погашена чи знята, або особою щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав та відповідачами не доведено протилежного, а тому у позивача не було перешкод для успішного проходження конкурсу на заміщення посади дільничого офіцера поліції в ГУНП в Закарпатській області.

Законодавством України передбачені дії органу Національної поліції у разі набрання законної сили обвинувалиним вироком суду, так як відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Разом з цим формулювання відповідача 2 у своєму рішенні «позивач підпадає в групу ризиків осіб, які можливо вчинили чи могли вчинити кримінальне правопорушення» є припущенням, яке має дискримінаційний характер та обмежує право позивача на працю. При цьому жодних інших обставин, які б могли слугувати підставою для прийняття відповідачем 2 оскаржуваного рішення, яким позивача не рекомендовано до проходження служби в поліції та/або зайняття вакантної посади "дільничний офіцер поліції" ГУНП в Закарпатській області за результатом проведення конкурсу не встановлено та у спірному рішенні не відображено.

Суд наголошує, що рішення суб`єкта владних повноважень не може грунтуватися на припущеннях, а тому приходить висновку про визнання рішення №431 від 03.08.2021 протиправним та скасування такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 159, 241-246, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, що прийнято у вигляді протоколу №431 від 03.08.2021.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі виготовлено та підписано 24.04.2023 року.