Справа № 260/2483/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/2483/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - не з`явився,

відповідача: Військово-лікарська комісія при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , представник - не з`явився,

третіх осіб:
Міністерство оборони України, представник - не з`явився,

Військова частина НОМЕР_1 , представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарська комісія, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлено вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 17 квітня 2023 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи - Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.03.22р.

Позовна заява мотивована тим, що 22 березня 2022 року здійснювалося обстеження та медичний огляд позивача з метою визначення придатності на військову службу під час загальної мобілізації, за результатами якого позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.03.2022 року, а також проставлено відповідну відмітку у військовому квитку.

Позивач не погоджується з результатами та висновками обстеження та медичного огляду, оскільки вважає, що зазначений у Постанові ВЛК висновок про визнання його обмежено придатним до військової служби є протиправним, сформованим без проведення належного медичного огляду та обстеження.

Позивач є хворою людиною, має проблеми із здоров`ям, нести військову службу не вбачається за можливе, що підтверджується медичним висновком травматолога та терапевта від 28.05.2022 року, копією медичного висновку від 30.07.2021 року, копіє комп`ютерного томографічного обстеження від 26.07.2021 року, копією консультаційного висновку спеціаліста невропатолога.

В зазначених вище медичних документах зазначено про те, що у позивача наявні проблеми із спиною, зокрема остеохондроз шийного відділу хребта, грижі С5 - С6 та С6 - С7 міжхребцевих дисків з рецедивуючим перебігом, стійким больовим корінцевим рефлекторно-м`язовим синдромом, наявні сильні та нестерпні больові відчуття, тягнуть ноги, які унеможливлюють нести військову службу.

Представник позивача вважає, що за наявності зазначених вище хвороб та проблем із здоров`ям позивач не міг бути визнаний обмежено придатним до військової служби, він мав бути визнаним непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

16.06.2022 року Позивач звертався до Відповідача із письмовим клопотанням про забезпечення повторного медичного огляду та обстеження, перегляду оскаржуваної постанови, однак, зазначене звернення було проігнороване.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 22.03.2022 року, за результатами видано довідку військово-лікарської комісії від 22.03.2022 року №1583.

Згідно даних картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 пройшов повний медичний огляд та був обстежений лікарями-спеціалістами терапевтом. хірургом. невропатологом, офтальмологом, лором, дерматологом, психіатром та стоматологом, що повністю відповідає вимогам п.3.2. «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, на психоневрологічному. наркологічному, протитуберкульозному та дерматовенерологічному обліку не перебуває.

Представник зазначає, що згідно листа Головнокомандувача ЗС України від 24.02.2022 року №300/1-C/744 мобілізаційної директиви ОК «Захід» від 24.02.2022 року №M6т, мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.02.2022 року №M8 в умовах правового режиму воєнного стану доведено завдання щодо спрощеного порядку призову громадян на військову службу (в тому числі визначення ступеню придатності громадян шляхом проведення тілесного огляду та опитування щодо стану здоров`я, наявності скарг на стан здоров`я. Відповідно до вимог пунктів 3.11, 20.1 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, військовозобов`язаний направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МО3 України з подальшим оглядом ВЛК тільки у разі коли лікарям ВЛК військового комісаріату важко остаточно визначити його стан здоров`я, крім того, на момент огляду ОСОБА_1 не заявляв скарг на стан здоров`я, що обумовило відсутність потреби проведення додаткових медичних обстежень. Позовна заява не містить інших матеріалів, доводів та/або доказів, які б визначали потребу відповідача доводити правомірність свого рішення в порядку ч.2 ст.77 КАС України.

Позивач вказує на ігнорування його звернення з приводу проведення повторного медичного огляду. Цим твердженням ОСОБА_1 свідомо вводить суд в оману, адже згідно директиви ІНФОРМАЦІЯ_4 10.05.2022 року згаданий військовослужбовець був відряджений до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), до окремого розпорядження.

Відповідно до підпункту б) п.6.1. розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 направлення військовослужбовців на медичний огляд проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів. штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування. військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Таким чином, вирішення такого питання не входить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 , з цього приводу представнику позивача було надано детальну відповідь листом від 28.06.2022 року №4022.

Представником третьої особи Міністерства оборони України було подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною та зокрема зазначає, що позивач фактично надав свою згоду на призив на військову службу у зв`язку із мобілізацією, проти неї не заперечував, рішення ВЛК, призив та дії службових осіб ВЛК при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо рішення цієї комісії до вищих службових осіб, зокрема ні до ІНФОРМАЦІЯ_5 , ні до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ні до Генерального штабу 3С України, ні до Міністерства оборони України не оскаржував, з 22.03.2022 він проходив військову службу, отримував належне йому грошове забезпечення, виконував свої обов`язки та ніяких претензій не мав і не висував, клопотань і заяв про проведення повторного медичного огляду не заявляв, рішення ВЛК від 22.03.2022 не оскаржував, однак, коли змінились обставини, які полягають в його відрядженні до військової частини НОМЕР_1 , позивач вирішив не погоджуватись із цим та просити проведення повторного медичного огляду, що ним і було зроблено лише 16 червня 2022 року.

При цьому, із датою проходження військово - лікарської комісії 22.03.2022 року та призиву на військову службу позивача слід пов`язувати початок перебігу місячного строку звернення до суду з даним позовом, адже в межах цього позову позивач оскаржує протиправність дій та рішення відповідача.

Представник також зазначив, що слід критично оцінити посилання позивача на його звернення до ВЛК при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_6 16.06.2022 року, оскільки воно вже було здійснено фактично після його відрядження до військової частини НОМЕР_1 і в законний спосіб задоволено не може бути, оскільки після призиву його на військову службу відсутні правові підстави для проведення повторного чи нового медичного огляду військо-лікарською комісією, оскільки таке звернення не вважається досудовою формою врегулювання спору та не свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися в суд за захистом порушених, на його думку, прав чи законних інтересів з дня проходження ним військово - лікарської комісії та як наслідок призиву на військову службу.

Звернення до відповідача, яке міститься в матеріалах позову, датоване позивачем 16.06.2022, тобто ініційоване ним більш ніж через три місяці з моменту призиву на військову службу, а будь-яких об`єктивних перешкод своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав до суду позивач у позовній заяві не навів.

Представник третьої особи вважає, що в межах даного позову позивачем не ставиться питання про протиправність будь-якої відмови відповідача у здійсненні надання йому повторного проведення огляду військово-лікарською комісією (термін розгляду заяви сплив лише як мінімум 26.07.2022, а заява в суд подана 04.07.2022), а оскаржується виключно саме рішення суб`єкта владних повноважень, яке викладено у формі довідки військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.03.2022 року.

Представник сторін у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вказане, суд вважає, що вжито всіх заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання та не вбачає причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

22 березня 2022 року позивачу проведено медичний огляд військово лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатом якого встановлено діагноз остеохондроз шийного відділу хребта з помірним порушенням функцій та зроблено висновок, що позивач обмежено придатний до військової служби на підставі пункту б статті 64 графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року за №402.

Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до ст. 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).

Згідно із ст. 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно із п. 1.1 глави 1 р.І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п. 1.2 гл. 1 р.І Положення № 402.

Згідно з п. 1.3 гл.2 р.І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
П.2.2 гл.2 р.І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України пп. 2.3.1 п. 2.3 гл.2 р. І Положення № 402.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 гл.2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

За правилами пункту 2.10.1 розділу І Положення №402 ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

Згідно пункту 2.10.2 розділу І Положення №402 роз`яснення ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК військового комісаріату.

ВЛК військового комісаріату має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

Пунктом 2.10.3 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

Відповідно п. 2.10.4 розділу І Положення №402 на ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів.

Згідно з п.1.1,1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п. 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів; б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема, Постанови, оформленої довідкою військово-лікарською комісії від 22.03.2022 року, під час проходження обстеження та медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 огляду позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби, на підставі ст.64 "б" графи ІІ Розкладу хвороб.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач не надаючи жодних підтверджуючих документів вказує, що наявні у нього хвороби є такими, які виключають його придатність до військової служби.

На підставі наведеного суд позбавлений можливості надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК в т.ч. при визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.

Так, Верховний Суд у Постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно матеріалів справи слід зробити висновок, що позивачем не оскаржувалися дії відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо направлення особи для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у Збройних силах України та інші дії ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачем також не надані докази подачі будь яких документів ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім того матеріали справи не містять підтвердження того, що після проходження медичного огляду та отримання оскаржуваної довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач звертався про повторний медичний огляд до ВЛК вищого рівня.

У разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що його клопотання про проведення повторного медичного огляду було проігнороване, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_8 листом №4022 від 28.06.2022 року було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що позивач відряджений до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) направлення військовослужбовців на медичний огляд проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Крім того, із зазначеним клопотанням позивач звернувся тільки у червні 2022 року, тобто через два місяці після проходження військово-лікарської комісії.
Предметом розгляду у даній справі позивачем зазначена саме Постанова військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 , від 22.03.2022 року, тому суд не надає оцінку аргументам позивача, які не стосуються предмету спору.

Матеріали справи містять Картку обстеження та медичного огляду визначення ступеня придатності до військової служби, яка містить всі підписи та печатки лікарів, не містить виправлень та не заповнених граф. (а.с.62)

Отже, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, суд дійшов висновку, що спірна довідка від 22.03.2022 року є такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на матеріали справи та на переконання суду, позивач обрав не вірний спосіб захисту своїх прав звертаючись з даним позовом до суду.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарська комісія - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк