Справа № 540/4644/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/4644/21
УХВАЛА

20 квітня 2023 року м.Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Одеса заяву по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.08.2021 року звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просить визнати протиправним та скасувати:

рішення № від 20.05.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з платежу єдиний податок з фізичних осіб;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів;

рішення № від 20.05.2019р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.05.2019р.

вимогу форми Ф від 05.06.2019р. №3030-17.

Ухвалою від 13.09.2021р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.10.2021 року до Херсонського ОАС надійшла заява представника позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №160/11673/20.

Надалі згідно Розпорядження Голови Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)» територіальна підсудність справ Херсонського окружного адміністративного суду визначена за Одеським окружним адміністративним судом.

21.03.2023 року справа №540/4644/21 за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Іванову Е.А.

Ухвалою суду від 22.03.2023 року прийнята до провадження вказана адміністративна справа №540/4644/21, та призначено підготовче засідання задля вирішення питання про поновлення провадження на 04 квітня 2023 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_2 до суду з даним адміністративним позовом, зазначені представником позивача у заяві про усунення недоліків (вх.№219447/21 від 25.10.2021 року), та продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від представника позивача до суду13.04.2023р. надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Сторони в підготовче засідання не з`явились, проте в заяві від 13.04.2023 року представник позивача просив розглянути заяву без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Судом встановлено, що позивач звернувся із даним позовом до суду 26.08.2021 року, тобто із порушенням шестимісячного строку на звернення до суду із даними вимогами, оскільки перебіг строку із заявленими позовними вимогами розпочався з наступного дня, після отримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, підставою для поновлення строку є визнання судом поважності причин його пропуску, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 325 КАС України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Позивач вперше звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами 19.08.2019року(справа № 540/1694/19 ).

Суд зауважує, звернення до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень з інших підстав ніж у справі №540/1694/19 (предмети позову ідентичні) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, враховуючи те, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №540/1694/19 від 09.07.2020 р. апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року залишено без змін, тобто рішення суду першої інстанції набрало законної сили 09.07.2020 року, та вказана постанова отримана позивачем 20.07.2020р. (про що вказав представник позивач в заяві від 13.04.2023р.), тоді як до суду позивач звернувся з позовом з інших підстав по цій справі тільки 26.08.2021 року.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, який відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому позивач про нові підстави для позову вже вказував у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції від 14 січня 2020 по справі №540/1694/19, на що П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 09.07.2020р. зазначив, що такі підстави позову не зазначались позивачем у позовній заяві та не перевірялись судом першої інстанції.

Суд вважає, що очікування позивача на завершення апеляційного перегляду є виправданим, логічним та має правомірну мету - не нести зайвих витрат та не створювати паралельних процесів.

Водночас Верховний суд під час розгляду справи №803/613/15-а у постанові від 14 травня 2019 року зазначив, що критично ставиться до доводів касаційної скарги про те, що пропущення строку звернення до суду відбулося з поважних причин, а саме через те, що позивач уже звертався до суду з позовом про той самий предмет раніше, однак йому було відмовлено через невірно обраний спосіб захисту порушених прав, оскільки такі причини носять суб`єктивний характер. Позивач самостійно обрав спосіб захисту своїх порушених прав і скористався своїм правом на судовий захист.

Тому подача позивачем касаційної скарги до Верховного суду по справі № 540/1694/19 не заважала йому подати без затримки нового позову до суду з інших підстав.

Щодо посилань на різну судову практику Верховного суду щодо строків звернення до суду при оскарженні ППР, то Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду по справі №500/2486/19 у постанові від 26.11.2020року (оприлюднено 10.12.2020року) сформулював такий правовий висновок: «Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті» .

Незважаючи на те, що правовий висновок, викладений у вищевказаній постанові безпосередньо стосується застосування пункту 56.19 статті 56 ПК України при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження, Верховний Суд у складі судової палати також більш широко виклав і новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України як норм, які не визначають процесуального строку звернення до суду в податкових правовідносинах, що мало бути враховано у подальшому правозастосуванні при вирішенні аналогічних питань. Цей висновок фактично мав універсальний характер.

Таким чином зміна судової практики відбулась що в листопаді 2020 року, тоді як до суду позивач звернувся в серпні 2021 року, фактично більш ніж через вісім місяців після зміни судової практики.

Зокрема, питання наявності підстав вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання було предметом дослідження Верховним Судом у справі № 640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23 вересня 2021 року. У цій постанові суд касаційної інстанції зазначив, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Тобто, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Аналогічний підхід було продемонстровано Верховним Судом при розгляді справи № 580/3400/20 (постанова від 27 липня 2021 року).

Зокрема, питання наявності підстав вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання, було предметом дослідження Верховним Судом у справі №640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23 вересня 2021 року. У цій постанові суд касаційної інстанції зазначив, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Тобто, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підстави вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Аналогічний підхід було продемонстровано Верховним Судом при розгляді справ №580/3400/20 (постанова від 27 липня 2021 року), №500/1149/21 (постанова від 04 серпня 2022 року).

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Верховний суд неодноразово вказував, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Щодо посилання позивача про захворювання COVID-19 з 29.07.2021 року по 25.08.2021 року та введення карантину з 12.03.2020 року, то суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять доказів перебування позивача на лікуванні з приводу захворювання COVID-19 з 29.07.2021 року по 25.08.2021.

Абзац 11 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачає, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 здійснив аналіз статті 102 ПК України і дійшов висновку, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Отже, строки давності, передбачені статтею 102 цього Кодексу, та відповідно зупинення їх перебігу, не розповсюджуються на строки звернення Товариства до суду із позовом по цій справі, які встановлені статтею 122 КАС України.

Норми пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України в редакції, що діяла з 02 квітня 2020 року визначали, що під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема процесуальні строки звернення до суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто в разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, пункт 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України було викладено в новій редакції.

Положення пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу в редакції, що діє з 17 липня 2020 року, вже не передбачали продовження процесуальних строків на період дії карантину. Пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону встановлює, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06 серпня 2020 року.

Таким чином, якщо брати до уваги продовження процесуального строку відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу в редакції, що діяла з 02 квітня 2020 року, то такий строк сплинув 06 серпня 2020 року.

Тобто з 06.08.2020 року почав спливати строк звернення до суду з даним позовом, якщо враховувати продовження процесуальних строків через COVID-19, тоді як з позовом до суду позивач звернувся 26.08.2021 року.

Водночас, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Також не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з позовом направлення адвокатом до відповідача адвокатських запитів від 22.07.2021 року та 23.08.2021 року, щодо отримання копії наказу від 26.06.2019 року №3919 про проведення позапланової перевірки, та наказ №459 від 27.03.2019 року, так як про наявність даних наказів позивачу було достеменно відомо що в 2019 році, так як на підставі них проводилась перевірка та на них є посилання в акті перевірки про що зазначає позивач у позові та не вказано жодної причини, що заважало звернутися за їх отриманням раніше.

Згідно п.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що викладені у заяві представника позивача обставини не є поважними для поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, та те. що не надано доказів поважності причин не звернення до суду з 11 грудня 2020 року по 26.08.2021 року суд вважає, що такий позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.15 ст.171 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Заяву представника відповідача від 19.10.2021року про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А. Іванов