Справа № 140/4952/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4952/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

вивчивши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) звернулася із заявою про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/4952/21 від 23.06.2021, відповідно до якої просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року в адміністративній справі № 140/4952/21;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 06 листопада 2020 року включно та без обмеження будь-якою кінцевою датою нарахування, а також у встановленому законодавством порядку виплати підвищення до пенсії ж непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік);

3) встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області строк для повного та належного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року в адміністративній справі № 140/4952/21.

Заява обґрунтована наступним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі №140/4952/21:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 06 листопада 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 06 листопада 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік);

Дане рішення суду набрало законної сили 24.07.2021, в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося.

На виконання вказаного рішення суду 12.11.2021 видано виконавчий лист № 20737/2021, якого звернуто до виконання до органів Державної виконавчої служби. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) постановою від 19.01.2022 відкрито виконавче провадження ВП № 68213236.

Вказаною постановою державного виконавця зобов`язано боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, однак боржником у зазначений термін і по даний час рішення суду так і не виконане.

У зв`язку з невиконанням боржником вказаного рішення суду державним виконавцем Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області 02.02.2023 направлено вимогу щодо термінового надання інформації та доказів про виконання рішення суду з попередженням про застосування заходів, передбачених статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», статті 382 Кримінального кодексу України за невиконання рішення суду.

В подальшому постановою державного виконавця від 15.02.2023 за невиконання рішення суду від 23.06.2021 по справі № 140/4952/21 накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штраф на користь держави у розмірі 5100 гривень. Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Незважаючи на вказані вище вимоги зобов`язального характеру, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області по даний час безпідставно не виконує рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 140/4952/21.

Тому на повторне звернення ОСОБА_1 від 01.03.2023 щодо належного виконання зазначеного рішення суду боржником через пошту (рекомендований лист ОСОБА_1 отримано 07.04.2023) надано датовану 27.03.2023 відповідь, де боржник вказує про період нарахувань на виконання рішення суду по 31.03.2023 з додаванням відповідного розрахунку за період з 06.11.2020 по 28.02.2023.

Як убачається із вказаних розрахунків та відповіді на виконання рішення суду від 23.06.2021 здійснено нарахування щомісячного підвищення до пенсії в сумі 4204,00 гривні, по рішенні суду сума боргу в розмірі 117011,34 гривень не виплачена.

Проаналізувавши законодавство та методом математичних розрахунків вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 здійснило нарахування ОСОБА_1 в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, при чому визначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на період з 01.01 по 30.06.2020 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» в розмірі 2102 гривні (4204:2=2102). Дану обставину Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області підтвердило у своїй відповіді від 20.12.2022 на звернення ОСОБА_1 від 18.11.2022.

Враховуючи наведене вбачається суцільна бездіяльність (або діяльність у своїх інтересах), бездарність, тупість та неграмотність (або відкрита нагла хитрість) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 140/4952/21, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 , як пенсіонера на отримання соціальних виплат у передбачених чинним законодавством України розмірах (підтверджених вказаним рішенням суду), породження нових аналогічних спірних правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем, по вирішенню яких є вже ухвалене чітке та зрозуміле для виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Так, позивач в заяві вказує, що виконавчий лист по даній справі надіслано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та постановою від 19.01.2022 відкрито виконавче провадження ВП № 68213236 з його примусового виконання.

При цьому до заяви додано копію постанови від 15.02.2023 ВП № 68213236 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в розмірі 5100 грн за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 140/4952/21.

Вказаною постановою надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Водночас, позивач вказує, що на день звернення до суду із даною заявою рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 140/4952/21 не виконано.

З огляду на наведене, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20 виклала наступну правову позицію.

Велика Палата звертає увагу, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Так, положеннями статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Зокрема частиною першою наведеної норми встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Приписами частини другою передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Із наведеного вбачається, що державним виконавцем не використано усі можливості для примусового виконання рішення суду від 23.06.2021, а, відтак, суд дійшов висновку про те, що звернення позивача в порядку статті 383 КАС України є передчасне, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Крім того, суд вбачає за необхідне вказати на таке.

Рішення суду є завершальним окремим процесуальним актом у письмовій формі, у якому відповідно до положень чинного матеріального та процесуального закону застосовуються норми матеріального права до конкретних правовідносин, що були предметом адміністративного спору, в аспекті (не) задоволення позовних вимог.

При цьому, рішення суду як завершальний акт, яким встановлюється імперативне правило поведінки для зобов`язаного учасника спірних правовідносин слід розглядати вцілому, оскільки резолютивна частина, яка безпосередньо встановлює правило поведінки, перебуває в нерозривному системному зв`язку із мотивами, якими суд керувався при вирішенні справи, та які наведені в мотивувальній частині рішення.

Застосування саме такого підходу до тлумачення рішення суду є гарантією того, що порушене право буде захищено не лише в ефективний спосіб, але й з дотриманням принципу верховенства закону.

Суд звертає увагу, що в мотивувальній частині судового рішення від 23.06.2021 в адміністративній справі № 140/4952/21 судом вказано таке:

«Додатково суд звертає увагу, що 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, та за змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року».

Відтак, розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, встановлюється із застосуванням, як розрахункової величини, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року, а не мінімальної заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, до задоволення не підлягає.

Керуючись статтею 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/4952/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка її подала, разом із заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ф.А. Волдінер