Справа № 580/1039/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року справа № 580/1039/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

13.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності при розгляді його повідомлення від 14.09.2022;

зобов`язання надати йому відповідь про результат розгляду повідомлення від 14.09.2022;

стягнення на його користь 2684,00грн моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень внаслідок вчинення протиправної бездіяльності при розгляді його повідомлення від 14.09.2022.

Додатково просив у разі задоволення адміністративного позову зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач недотримався норм чинного законодавства та в місячний строк не повідомив його про результати розгляду його повідомлення від 14.09.2022, чим порушив його конституційні права та інтереси. У зв`язку з цим, позивач зазнав розчарувань і незручностей, що кваліфікується як такі, що завдають моральної шкоди від вчинення протиправної бездіяльності.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Вказану ухвалу позивач та відповідач отримали 21.02.2023, що підтверджується довідками про доставку електронних листів в їх електронні кабінети.

14.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідно до т.20 Закону України «Про звернення громадян» розглянув повідомлення позивача від 14.09.2022 та без зволікань 26.09.2022 надав відповідь на нього, яку направив у паперовому вигляді у відділенні поштового зв`язку Укрпошта. Зазначену відповідь позивач отримав особисто 28.09.2022. Вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагати відшкодування завданої моральної шкоди, оскільки відповідач таку шкоду йому не завдав.

Відповідь на відзив суду не надійшла.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Пенсійним посвідченням від 12.11.2013 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивачу призначена пенсія з інвалідності 2 групи.

14 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача повідомленням (вх. від 14.09.2022 об 11год 53хв.) про те, що громадянин ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність щодо реалізації ритуальних предметів та надання ритуальних послуг на території с. Білозір`я без реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності. У зв`язку із цим просив за результатами розгляду повідомлення скласти протокол про вчинення громадянином ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ст. 164 КУпАП та передати адміністративну справу до Черкаського районного суду Черкаської області. Про проведену роботу позивач просив повідомити відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Суд установив, що відповідач розглянув вказане повідомлення та листом від 26.09.2022 №1841/Д/23-00-07-07-06 повідомив про результати його розгляду. У ньому зазначив, що керуючись ст.20 Податкового кодексу України (далі ПК України) та в межах функцій визначених ст.191 ПК України відповідач з метою перевірки фактів викладених у повідомленні, а саме щодо провадження гр. ОСОБА_2 на території с.Білозір`я господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, вжив вичерпні заходи. За результатами проведених заходів порушень гр. ОСОБА_2 порядку провадження господарської діяльності не встановлено. Також позивачу роз`яснено про право оскаржити відповідь у порядку т.16 ЗУ №393/96-ВР.

Вказаний вище лист направлений за адресою позивача та отриманий ним 28.09.2022, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про поштове вручення.

У подальшому позивач звернувся до суду.

Згідно з ч 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі ЗУ №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1. ЗУ №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.3 ЗУ №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 ст.5 ЗУ №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.4 ст.5 ЗУ №393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. (ч.6 ст.5 Закону №393/96-ВР).

Відповідно до ч.7 ст.5 ЗУ №393/96-ВР у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Суд врахував, що вказаних вимог до форми повідомлення (звернення) позивач дотримався.

Згідно зі ст.7 ЗУ №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Порядок розгляду заяв встановлений ст.15 ЗУ №393/96-ВР.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст.19 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

На підставі ч.1 ст.20 ЗУ №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, ЗУ №393/96-ВР на відповідача покладено обов`язок щодо розгляду повідомлення позивача та надання мотивованої письмової відповіді на нього у термін не більше одного місяця від дня його надходження.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував також висновки Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2023 року у справі №480/2784/21 відповідно до яких, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Суд установив, що відповідач виконав покладений на нього ЗУ №393/96-ВР обов`язок щодо розгляду повідомлення позивача у строк та по суті всіх вказаних питань, повідомив про результати. Відповідач у спірних правовідносинах не допустив порушення вимог чинного законодавства та діяв у вказаній частині на підставі, у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсутні докази щодо твердження позивача, що відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді повідомлення позивача від 14.09.2022 та відсутні підстави зобов`язувати його надати відповідь про результат розгляду такого звернення.

Щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 2684,00грн, завданої суб`єктом владних повноважень внаслідок вчиненої протиправної бездіяльності про розгляді вказаного вище звернення.

Згідно з ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, позовна вимога про відшкодування шкоди в адміністративному судочинстві є похідною позовною вимогою від публічного спору. Тому суд має з`ясувати безпосередній причинний зв`язок факту завдання моральної шкоди від дій, рішень чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень, які заявлені (об`єднані) предметом у відповідному спорі.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову і немайнову. Моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Належних і допустимих доказів завдання позивачу в спірних правовідносинах моральної шкоди відповідачем спірною бездіяльністю суду не надано. Доводи позивача щодо того, що моральна шкода стала наслідком вчинення протиправної бездіяльності при неналежному розгляді його звернення від 14.09.2022, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 2684,00грн не доведена, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Щодо клопотання позивача зобов`язати відповідача у разі задоволення його адміністративного позову подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд урахував.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язати надати сторону звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не обов`язок. Вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення слугує стимулюючим засобом для його виконання.

Матеріали судової справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення. Тому відсутні обґрунтовані підстави для зобов`язання відповідача подати суду такий звіт. Отже, відповідне клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Зважаючи на відсутність понесення судових витрат позивачем, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) про:

визнання протиправною бездіяльності при розгляді його повідомлення від 14.09.2022;

зобов`язання надати йому відповідь про результат розгляду повідомлення від 14.09.2022;

стягнення на його користь 2684,00грн моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, внаслідок вчинення протиправної бездіяльності при розгляді його повідомлення від 14.09.2022.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене в повному обсязі та підписане 19.04.2023.