Справа № 521/21913/16-а
Суддя: Мурзенко М. В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участі представника позивача адвоката Завальнюк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому з урахуванням уточнень від 13.03.2017 року (а.с.58, т.1) просив визнати протиправними та скасувати постанови Одеської митниці ДФС в справах про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22.04.2015 року та №0411/50007/15 від 15.09.2015 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач, який є громадянином Болгарії, 12 лютого 2015 року та 02 травня 2015 року здійснював перетин державного кордонну на автомобілі «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, заявив вказаний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення», проте вказані дії були кваліфіковані посадовими особами митниці як порушення митних правил з огляду на те, що позивач є громадянином України, й, відповідно, не має права ввозити такий транспортний засіб у зазначеному митному режимі без сплати митних платежів.

Оскаржувані постанови позивач вважає незаконними, оскільки не є резидентом України, має постійне місце проживання в Болгарії, знаходиться на території України менше 183 днів на рік, неодноразово ввозив вказаний транспортний засіб на територію України, при перетині ним державного кордону 02 травня 2015 року жодних претензій до нього не було, відповідні матеріали щодо нього не складались.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 30.03.2017 адміністративний позов залишено без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 вказану постанову Малиновського районного суду м. Одеси залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 17 лютого 2020 року вказані судові рішення скасовано справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Мурзенко М.В. від 10.03.2020 справу прийнято до провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16.11.2020 р. адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року вказану ухвалу скасовано, справу направлено до Малиновського районного суду м.Одеси для продовження розгляду.

Ухвалами Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року, 20 жовтня 2022 року, від 24 січня 2023 року вирішено питання про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на неналежне повідомлення позивача про час та місце розгляду справ про порушення митних правил, відсутність у нього статусу резидента України, відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, визнання неконституційною вказаної норми в частині визначення санкції за вчинене правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову, в яких посилається на законність дій співробітників митниці та відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанов.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року о 10 годині 30 хвилин в пункті пропуску «Рені-Джюрджюлешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий на автомобіль марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який надав для ввезення вказаного автомобілю у режимі тимчасового ввезення, та митного оформлення паспорт громадянина Болгарії № НОМЕР_2 , виданий МВР Пловдів 25.10.2012 року, дійсний до 25 жовтня 2017 року, при проведенні огляду у гр. ОСОБА_1 було виявлено паспорт громадянина України на його ім`я, серії НОМЕР_3 , виданий 29 листопада 2013року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, в якому було зазначено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що був складений акт про проведення огляду від 12.02.2015року в якому зазначено, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків від підпису відмовився (а.с.14-16,45,48, т.1).

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні позивача ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0104/50000/15 від 12 лютого 2015року за ознаками ст.485 МК України, оскільки він, як громадянин України, маючи статус громадянина резидента при ввезенні на митну територію України автомобілю іноземної реєстрації «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчини противоправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезені зазначеного транспортного засобу громадянином резидентом, попередньо складає 641 572,17 грн. (а.с.14-16, т.1).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, заповнення декларації, підписання та одержання копії протоколу, тому примірник протоколу про порушення митних правил №0104/50000/15 від 12 лютого 2015 року було направлено йому за вказаною у паспорті адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.43-44, т.1).

Вказані факти підтверджуються письмовими поясненнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.46,47, т.1).

22 квітня 2015 року заступником начальника Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року, якою він був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 1 737 862,65грн. (а.с.14-16).

Також, судом встановлено, що 02 травня 2015 року о 01 годині 19 хвилин в пункті пропуску «Віноградівка-Вулканешти» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який надав для ввезення вказаного автомобілю у режимі тимчасового ввезення, та митного оформлення паспорт громадянина Болгарії № НОМЕР_2 , виданий МВР Пловдів 25.10.2012 року, дійсний до 25 жовтня 2017 року (а.с.6,7,45, 74-76, т.1).

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні позивача ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0411/50000/15 від 02 травня 2015року за ознаками ст.485 МК України, оскільки він, як громадянин України, маючи статус громадянина резидента при ввезенні на митну територію України автомобілю іноземної реєстрації «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчини противоправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезені зазначеного транспортного засобу громадянином резидентом, попередньо складає 641 572,17 грн. (а.с.154-155, т.1).

15 вересня 2015 року заступником начальника Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0411/50000/15 від 15 вересня 2015року, якою він був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 1 453 484,76 грн.(а.с. 149-152, т.1).

Також судом встановлено, що позивач є громадянином Болгарії, що підтверджується копією його паспорту (а.с. 6, т.1), має зареєстроване місце проживання в Болгарії в м. Пловдів, що підтверджується копією його ідентифікаційної картки як громадянина Болгарії (а.с. 7, т.1).

Водночас позивач є громадянином України, що підтверджується копією його паспорту (а.с. 15, т.1), має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 з 23.11.2005 р. (а.с. 130, т.2), має ідентифікаційний номер платника податків в Україні, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 63, т.1)

Позивачу на праві власності належав транспортний засіб автомобіль BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації Болгарія ), кузов № НОМЕР_4 , був відчужений ним 09.03.2016 р. в Болгарії що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу (а.с. 8, т.1).

Згідно відміток про перетин державного кордону України, наявних в паспорті позивача як громадянина Болгарії, позивач перебував на території України в періоди часу з 12.02.2015 року по 27.04.2015 року, з 02.05.2015 року по 18.05.2015 року, з 25.08.2015 року по 08.09.2015 року, з 19.09.2015 року по 15.10.2015 року, з 17.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 27.12.2015 року по 16.01.2016 року. Таким чином, в 2015 році позивач перебував на території України 192 дні.

Відповідно до ст. 380 МК України (в редакції, чинній станом на 12.02.2021 року та 02.05.2021 р.), тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Наведені норми встановлюють різні режими митного контролю та сплати митних платежів в залежності від правового статусу громадянина, який здійснює ввезення транспортного засобу для особистого користування, розрізняючи два статуси: нерезидента і резидента.

Правовий статус резидента/нерезидента України визначається нормами Митного та Податкового кодексів України.

Відповідно до підпункту "в" пункту 33 та підпункту "в" пункту 50 статті 4 МК резидентом визнаються фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном. Нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Згідно з нормами абзаців першим - шостим підпункту "в" підпункту 14.1.213 пункту 14.1 статті 14 ПК резидентом є фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

Якщо неможливо визначити резидентський статус фізичної особи, використовуючи попередні положення цього підпункту, фізична особа вважається резидентом, якщо вона є громадянином України.

Достатньою підставою для визначення особи резидентом є самостійне визначення нею основного місця проживання на території України у порядку, встановленому цим Кодексом, або її реєстрація як самозайнятої особи.

Визначення фізичних осіб - нерезидентів у ПК здійснено від зворотного: якщо особа не визнається резидентом за жодним з критеріїв, передбачених в абзацах 4-10 підпункту 14.1.213 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, вона вважається нерезидентом, про що зазначено в абзаці сьомому цього підпункту.

Отже, одне лише перебування у громадянстві іншої держави не підтверджує статус особи як нерезидента.

Суд вважає, що позивач є резидентом України, оскільки є громадянином України, місце проживання позивача зареєстровано в Україні з 2005 року й по теперішній час, позивач зареєстрований в Україні як платник податків, протягом 2015 року знаходився на території України 192 дні згідно з відмітками, наявними в паспорті позивача як громадянина Болгарії.

Стаття 485 МК (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних постанов) передбачає адміністративну відповідальність (штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів) у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Оскільки при ввезенні автомобіля на митну територію України позивач мав статус резидента і на території України повинен був користуватися документами резидента України, водночас для підтвердження свого права на спрощений митний режим як нерезидента пред`являв паспорт громадянина Болгарії, позивач діяв умисно з метою ухилення від сплати митних платежів і відповідач правомірно виніс оскаржувані постанови про визнання позивача винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 485 МК.

Таке застосування норми статті 485 МК відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 21.05.2021 у справі №725/6187/16-а, постанові від 13.06.2022 р. по справі № 720/198/16-а.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, що виразилось в тому, що він, будучи резидентом України, при ввезенні на митну територію України 12 лютого 2015 року та 02 травня 2015 року належного йому автомобіля BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації Болгарія ), кузов № НОМЕР_4 в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», надаючи при митному оформленні паспорт громадянина Болгарії, при цьому маючи статус резидента України, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів при ввезенні вказаного автомобіля.

Контролюючі органи вправі проводити перевірки платників податків після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення, зокрема, в разі отримання інформації від уповноважених органів про недостовірність наданих особою, яка ввозить товар на митну територію України, даних, незалежно від обізнаності особи щодо дійсного змісту таких даних.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 09.07.2019, яка була ухвалена у справі №1840/2871/18 (провадження №К/9901/14852/19).

Суд частково погоджується з аргументами сторони позивача щодо невідповідності абзацу другого ст. 485 МК України в частині визначення санкції за вчинення правопорушення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Так, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2022 від 15 червня 2022 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий статті 485 Митного кодексу України.

Пунктом 2 вказаного рішення було передбачено, що абзац другий статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На виконання вказаного рішення, Законом України від 16.11.2022 року «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» було внесено зміни до ст. 485 МК України шляхом викладення її в новій редакції та встановлено розмір штрафу за вказані в ній правопорушення в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Вказаний Закон набув чинності 15.12.2022 р.

Суд зауважує, що на момент розгляду справ про порушення митних правил положення абз. 2 ст. 485 МК України не були визнані неконституційними, проте відповідач був позбавлений можливості визначити розмір штрафу в іншій, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, проте, виходячи з засад верховенства права, справедливості та розумності вважає за необхідне змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, й визначити позивачу захід стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів за кожною оскаржуваною постановою.

Відповідно до наданого митним органом розрахунку сума несплачених позивачем митних платежів при ввезенні автомобіля 12.02.2015 року складає 579 287 грн. 55 коп. (а.с. 145 зв., т.1), при ввезенні автомобіля 02.05.2015 р. 484 494 грн. 92 коп. Доказів того, що вказані суми було визначено невірно, суду не надано.

Доводи сторони позивача про неповідомлення позивача про час та місце розгляду справ про порушення митних правил до уваги судом не беруться, оскільки позов було заявлено з інших підстав, у встановленому законом порядку заяву про зміну підстав позову до суду подано не було. На зазначене також було звернуто увагу Одеським апеляційним адміністративним судом при постановленні ухвали від 17.05.2017 року.

Враховуючи, що судом при розгляді справи не було встановлено неправомірності дій митниці при винесенні оскаржуваної постанови, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відшкодування стороні позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 72-74, 77, 90, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, застосований до ОСОБА_1 постановою заступника начальника Одеської митниці ДФС № 0104/50000/15 від 22 квітня 2015 року: застосувати до ОСОБА_1 на підставі ст. 485 МК України адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 579 287 грн. 55 коп.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, застосований до ОСОБА_1 постановою заступника начальника Одеської митниці ДФС № 0411/50000/15 від 15 вересня 2015 року: застосувати до ОСОБА_1 на підставі ст. 485 МК України адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 484 494 грн. 92 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк визначений ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після його апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20 квітня 2023 року.

Головуючий: