Справа № 440/3551/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 р.Справа № 440/3551/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 05.09.2022 року у справі № 440/3551/22

за позовом Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод»

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Жовтневий спиртовий завод», звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просило суд:

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2021 року № , видане на підставі акту про результати фактичної перевірки №3869/16-31-09-03-09/00374829 від 04.06.2021 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року у справі № 440/3551/22 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.07.2021 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Державного підприємства «Жовтневий спиртовий завод» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 24810,00 грн

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року у справі № 440/3551/22, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції не надав правової оцінки суті виявленого відповідачем порушення Державним підприємством «Жовтневий спиртовий завод» вимог Податкового кодексу України та Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з урахуванням доводів відповідача, які базуються на комплексному застосуванні нормативно-правових актів, що регулюють порядок оподаткування передачі в межах одного підприємства з метою промислової переробки підакцизної продукції спирту етилового денатурованого, а також умови його передачі (відпуску та отримання) для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, та, як наслідок, підстави застосування податкової пільги таким виробником.

Зазначає, що оскільки станом на час виникнення спірних відносин, позивач, всупереч вимогам статті 7-1 Закону №481/95-ВР, не був внесений до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, то він не мав права на пільгу, передбачену підпунктом "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України у вигляді справляння податку за ставкою 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту, а тому відповідачем правомірно було прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення від 01.07.2021 року № про збільшення ДП «Жовтневий спиртовий завод» суми податкових зобов`язань з акцизного податку на спирт на суму 80 823 256,54 грн., та застосування штрафних санкцій у сумі 161 646 513,08 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Державне підприємство «Жовтневий спиртовий завод» (далі - ДП "Жовтневий спиртовий завод") (ідентифікаційний код 00374829) зареєстроване в якості юридичної особи 29.07.1994, взяте на податковий облік 24.04.1997 у Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Карлівська ДПІ) (т. 1 а.с. 118-119).

04.06.2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку податкової декларації ДП "Жовтневий спиртовий завод" з акцизного податку за квітень 2021 року, за наслідками якої складено акт про результати камеральної перевірки №3869/16-31-09-03-09/00374829 від 04.06.2021 року, за висновками якого встановлено порушення ДП "Жовтневий спиртовий завод" вимог:

- пп. 213.1.2 п. 213.1 ст. 213 та п. 214.4 ст. 214 Податкового кодексу України в частині невключення до об`єкта оподаткування обсягів передачі в межах одного підприємства з метою промислової переробки підакцизної продукції - спирту етилового денатурованого в обсязі 63660,41 літрів 100 - відсоткового спирту, а також вимог статті 7-1 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: здійснення передачі (відпуску та отримання) спирту етилового для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, включеної до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України без дотримання умови внесення ДП "Жовтневий спиртовий завод" до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини.

Зазначено, що у зв`язку із неправомірним застосуванням пільги на сплату податкового зобов`язання з акцизного податку, сума заниження податкових зобов`язань відповідно до обсягів спирту етилового денатурованого, переданого на переробку з порушенням умов оподаткування акцизним податком та чинної ставки акцизного податку в розмірі 126,96 грн за 1 літр 100 відсоткового спирту, склала 80 823 256,54 грн. (т. 1 а.с. 17-25).

01.07.2021 року, на підставі вищевказаного акту перевірки №3869/16-31-09-03-09/00374829 від 04.06.2021 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на спирт на суму 80 823 256,54 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 161 646 513,08 грн. (т. 1 а.с. 13-14).

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок контролюючого органу про безпідставність застосування ДП "Жовтневий спиртовий завод" у перевіряємому періоді пільги, передбаченої підпунктом "д" пп. 229.1.1 п. 229.1 статті 229 Податкового кодексу України внаслідок невнесення його до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, не відповідає положенням Податкового кодексу України в редакції, що діяла у перевіряємому періоді та під час прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування арифметичних та/або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання, або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, перевірка правильності застосування ставок податків, податкових пільг, відображення у податковій звітності показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок. Камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, які зазначені у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, Єдиного реєстру акцизних накладних та даних електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних системи обліку даних реєстратора розрахункових операцій. Виявлене за результатами камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) заниження платником податку суми податкового зобов`язання внаслідок застосування ставки податку іншої, ніж встановлено нормою ПК, є достатньою підставою для визначення контролюючим органом відповідно до пункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК суми грошових зобов`язань. Аналогічні висновки були наведені Верховним Судом у постановах від 23.06.2018 року у справі №803/552/17, від 21.06.2018 року у справі №813/448/17, від 19.04.2022 року у справі №816/687/16.

Як було зазначено вище, проведеною відповідачем 04.06.2021 року камеральною перевіркою податкової декларації ДП "Жовтневий спиртовий завод" з акцизного податку за квітень 2021 року, встановлено порушення позивачем вимог пп. 213.1.2 п. 213.1 ст. 213 та п. 214.4 ст. 214 ПК України в частині невключення до об`єкта оподаткування обсягів передачі в межах одного підприємства з метою промислової переробки підакцизної продукції - спирту етилового денатурованого в обсязі 63660,41 літрів 100 - відсоткового спирту, а також вимог статті 7-1 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: здійснення передачі (відпуску та отримання) спирту етилового для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, включеної до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України без дотримання умови внесення ДП "Жовтневий спиртовий завод" до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини.

На переконання контролюючого органу, невнесення позивача до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, позбавляє його права на пільгу, передбачену підпунктом "д" пп. 229.1.1 п. 229.1 статті 229 ПК України у вигляді справляння акцизного податку за ставкою 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту.

З приводу наведеного колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вказувалось вище, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Згідно п. 5.1. ст. 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Порядок справляння акцизного податку врегульовано Розділом VI ПК України.

Згідно пп. 212.1.1 п. 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є, зокрема, особа, постійне представництво, які виробляють підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Згідно пп. 213.1.2 п. 213.1 статті 213 ПК України об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації та/або передачі в межах одного підприємства підакцизних товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, своїм працівникам, а також здійснення внесків підакцизними товарами (продукцією) до статутного капіталу, Ця норма не поширюється на операції з передачі в межах одного підприємства електричної енергії (за кодом 2716 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД), виробленої на об`єктах електроенергетики.

Пунктом 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів віднесено спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння).

Ставки податку та перелік товарів, з яких справляється податок визначено пунктом 215.2 статті 215 ПК України.

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України згідно пункту 216.1 статті 216 ПК України є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу.

Особливості оподаткування спирту етилового визначено пунктом 229.1 статті 229 ПК України.

Так, за приписами підпункту "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 ПК України акцизний податок справляється за ставкою 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту, зокрема, із спирту етилового денатурованого, який використовується для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, включеної до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпункту 229.1.8 пункту 229.1 статті 229 ПК України суб`єкти господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 цієї статті, зобов`язані: а) обладнати кожне місце отримання спирту етилового витратомірами-лічильниками обсягу виробленого спирту етилового, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) обладнати кожне місце відпуску продукції, для виробництва якої використовується отриманий спирт етиловий, витратомірами-лічильниками обсягу виробленої продукції, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; в) щоденно формувати та подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, дані про добовий фактичний обсяг отриманого спирту етилового та обсяг продукції, виробленої з його використанням.

Між тим, колегія суддів зазначає, що як протягом періоду, який перевірявся, а саме - квітня 2021 року, так і під час прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 01.07.2021 року №, положення Податкового кодексу України не містили такого обов`язку платника акцизного податку, як внесення його до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, у тому числі як передумови для виникнення у такого платника права на застосування пільги зі сплати акцизного податку, передбаченої підпунктом "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України.

В контексті наведеного колегія суддів зауважує, що згідно з пунктом 5.2. статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За приписами пунктів 7.3. та 7.4. статті 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

ПК України в редакції, що діяла у періоді, який перевірявся, а саме у квітні 2021 року, а також станом на час проведення перевірки та ухвалення оспорюваного податкового повідомлення-рішення, не передбачав такого наслідку невнесення суб`єкта господарювання до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, визначеного статтею 7-1 Закону України № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі Закон № 481/95-ВР), як позбавлення права застосування пільги, передбаченої підпунктом "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 ПК України. Положень, які встановлювали б відповідальність за порушення таких норм, Закон № 481/95-ВР також не містив.

Відповідне положення з`явилося у ПК України лише із внесенням до нього змін Законом №2284- ІХ від 31.05.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання виробництва спирту етилового денатурованого», який набрав чинності 17.06.2022 року, яким пп. 229.1.1 п. 229.1 статті 229 Податкового кодексу України було доповнено абзацом 12 такого змісту:

"Спирт етиловий за ставкою 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту для виробництва продукції, зазначеної у підпунктах "д", "е", "є" цього підпункту, дозволяється отримувати лише суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), внесеним до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини (далі - Електронний реєстр), ведення якого здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику".

Вказані зміни, як зазначалось вище, набрали чинності 17.06.2022.

Отже, враховуючи, що абзацом 12 підпункт 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України було доповнено лише 17.06.2022 року, колегія суддів приходить до висновку, що його положення не можуть бути застосовані до спірних відносин.

Оскільки ДП "Жовтневий спиртовий завод" у період, який перевірявся, здійснювало господарські операції, що відповідали змісту підпункту "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України, який не містив такої умови/застереження для застосування пільги у вигляді ставки акцизного податку 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту як внесення суб`єкта господарювання до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, колегія суддів приходить до висновку, що позивач мав право на застосування пільги, визначеної цією нормою.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок контролюючого органу про безпідставність застосування ДП "Жовтневий спиртовий завод" у перевіряємому періоді пільги, передбаченої підпунктом "д" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України внаслідок невнесення його до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, не відповідає положенням Податкового кодексу України в редакції, що діяла у перевіряємому періоді та під час прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Відтак, збільшення контролюючим органом, згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 01.07.2021 року № , суми грошового зобов`язання ДП "Жовтневий спиртовий завод" за платежем акцизний податок на суму 80 823 256,54 грн., та застосування до позивача штрафних санкцій на підставі положень пункту 123.5 статті 123 ПК України у розмірі 161 646 513,08 грн є безпідставним, а оспорюване податкове повідомлення-рішення, відповідно протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зведені до переліку правових норм та опису обставин справи, не спростовують висновків суду першої інстанції, та не обґрунтовують в чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а тому з урахуванням положень частини 1 статті 308 КАС України, яка передбачає, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року у справі № 440/3551/22 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року у справі № 440/3551/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 19.04.2023 року