Справа № 808/900/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2023 року

м. Київ

справа №808/900/17

адміністративне провадження №К/990/10753/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі №808/900/17 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Запорізької області, в якому просив:

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області від 07 березня 2017 року №122ц про звільнення радника юстиції ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, зі служби в органах прокуратури;

поновити його на посаді заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області або на будь-яку іншу рівнозначну посаду в органах Прокуратури Запорізької області;

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області від 16 січня 2017 року №19ц у частині зміни раднику юстиції ОСОБА_1 , заступнику начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, розміру надбавки за виконання особливо важливої роботи до посадового окладу, з урахуванням надбавки за класний чин і вислугу років, і встановлення її у розмірі 10% з 16 січня 2016 року;

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області від 20 січня 2017 року №37ц у частині зміни раднику юстиції ОСОБА_1 , заступнику начальнику слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, розміру премії, з урахуванням надбавки за класний чин і вислугу років, та встановлення її у розмірі 10%;

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області від 24 лютого 2017 року №110ц у частині зміни раднику юстиції ОСОБА_1 , заступнику начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, розміру премії, з урахуванням надбавки за класний чин і вислугу років та встановлення її у розмірі 10%;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 16 січня по 07 березня 2017 року, з урахуванням перерахунку премій, надбавки за виконання особливо важливої роботи до посадового окладу і вихідної допомоги при звільненні працівника, з урахуванням надбавки за класний чин і вислугу років у повному обсязі відповідно до займаної посади, без урахування дії протиправного наказу прокурора області від 16 січня 2017 року №19ц, протиправного наказу прокурора області від 20 січня 2017 року №37ц і протиправного наказу від 24 лютого 2017 року №110ц, невиплати премії у березні 2017 року і без урахування виплачених за цей період коштів на загальну суму 32 933,64 грн;

стягнути з Прокуратури Запорізької області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08 березня 2017 року по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі, з урахуванням того, що середньоденний розмір заробітної плати в період з 08 березня по 05 вересня 2017 року складав - 945,68 грн, а з 06 серпня 2017 року по час винесення рішення судом - 2335,83 грн, з урахуванням отриманих позивачем сум середнього розміру соціальної допомоги по безробіттю 235,8 грн і середньоденного розміру заробітної плати за місце роботи позивача в розмірі 622,11 грн;

стягнути з Прокуратури Запорізької області на його користь 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Запорізької області від 07 березня 2017 року №122ц про звільнення радника юстиції ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, зі служби в органах прокуратури.

Поновлено радника юстиції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року скасовано та прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду від 13 жовтня 2021 року скасовано постанову суду апеляційної інстанції у частині вимог про визнання протиправним і скасування наказу прокурора Запорізької області від 07 березня 2017 року №122ц щодо звільнення радника юстиції ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області, зі служби в органах прокуратури; про поновлення радника юстиції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Запорізької області або на будь-яку іншу рівнозначну посаду в органах Прокуратури Запорізької області; про стягнення з Прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у вказаній частині залишено без змін, доповнено його датою, з якої ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді - з 08 березня 2017 року.

Скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у частині вимог про стягнення з Прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

08 грудня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, у якій заявник просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08 березня 2017 року по 13 жовтня 2021 року, згідно з наданим ним розрахунком середньоденного розміру заробітної плати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 березня 2017 року по 19 квітня 2018 року в розмірі 166673,04 грн, з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. У задоволені іншої частини позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов задоволено частково. Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 березня 2017 року по 19 квітня 2018 року в розмірі 91481,31 грн, з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. У задоволені іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, позивачем подано касаційну скаргу.

Ухвалами Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року, від 05 грудня 2022 року та від 08 лютого 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 було повернуто скаржнику.

27 березня 2023 року четверта касаційна скарга позивача надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

В касаційній скарзі заявлено клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження.

В цьому клопотанні зазначається, що позивач після отримання ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги намагався подати наступну касаційну скаргу у строк 30 днів, у зв`язку з чим просить вважати пропуск строку звернення із касаційною скаргою поважним та поновити такий строк.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги щодо пропущеного строку, Верховний Суд зазначає наступне.

Касаційну скаргу засобами поштового зв`язку подано 22 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі №808/900/17.

Ухвалами Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року, від 05 грудня 2022 року, від 08 лютого 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 були йому повернуті на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у поданих позивачем касаційних скарг не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та Верховний Суд зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

В клопотанні відсутні обґрунтовані викладені обставини щодо неможливості оформити попередні подані касаційні скарги відповідно до вимог КАС України.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте касаційна скарга подана вчетверте через 5 місяців після її повернення вперше Верховним Судом, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України.

Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущений строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.

Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі №808/900/17.

2. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі №808/900/17 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

3. Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали установлений судом строк буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова