Справа № 520/2997/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 р. № 520/2997/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від №UA500130/2023/000009/2 від 01.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000025 від 01.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від №UA500130/2023/000004/2 від 30.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000020 від 30.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від №UA500130/2023/000008/2 від 01.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000024 від 01.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від №UA500130/2023/000007/2 від 31.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000023 від 30.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Представником відповідача до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржуване рішення відповідача є правомірними, та прийнятими з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем для здійснення митного оформлення товарів до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) №23UА7U5 від 01.02.2023; №23UА52U6 від 30.01.2023; 23UА80U7 від 01.02.2023; №23UА54U4 від 30.01.2023.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №23UА78U5 від 01.02.2023; №23UА52U6 від 30.01.2023; 23UА80U7 від 01.02.2023; №23UA54U4 від 30.01.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

Відповідно до п.24 частини першої статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 та 2 статті 318 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Також частинами першою, четвертою статті 337 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, стандартними правилами 6.3, 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011) визначено, що при застосуванні митного контролю використовується система управління ризиками. Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, в тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки.

Відповідно розділу І Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю автоматизована система управління ризиками (далі - АСУР) - сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками (далі - СУР) під час митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Контроль із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, може бути автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим.

Розділом VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю передбачено, що за результатами аналізу та оцінки ризиків у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України АСУР (шляхом здійснення автоматизованого контролю із застосуванням СУР) та/або посадові особи митних органів на підставі результатів застосування СУР (шляхом здійснення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР) обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 11 розділу I цього Порядку інструментів з управління ризиками.

Під час застосування АСМО або іншої інформаційної системи ЄАІС для митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів Перелік митних формальностей формується за допомогою інформаційних технологій, за результатами автоматизованого контролю із застосуванням СУР, а також доповнюється/змінюється за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Посадові особи митниці (митного поста), які здійснюють митний контроль у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей та доповнюють/змінюють його за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів

Відповідно до першої, четвертої частини статті 320 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI форми та обсяги митного контролю обираються:1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

Пунктами 1, 2.2, 2.5, 2.12 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 встановлено, що робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів (далі - посадова особа). Робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, в тому числі, шляхом перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації як інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Пунктом 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 передбачено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №23UА78U5 від 01.02.2023 року; №23UА52U6 від 30.01.2023 року; 23UА80U7 від 01.02.2023 року; №23UА54U4 від 30.01.2023 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500130/2023/000009/2 від 01.02.2023; №UА500130/2023/000004/2 від 30.01.2023 року; №UА500130/2023/000008/2 від 01.02.2023; №UА500130/2023/000007/2 від 31.01.2023/

Щодо МД №23UА78U5 від 01.02.2023, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно п.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Цена на Продукцию условия оплаты и поставки по данному Договору определяюся Инвойсом (Проформа Инвойс) к Договору.

У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 №21ZМТ221921 відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 №21ZМТ221921 зазначено, що оплата здійснюється через 120 днів після прибуття контейнера в порт призначення, проте, в пункті 3.8. зовнішньоекономічного договору (контракта) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Срок поставки - в течении 60 календарних дней с момента оплаты Продукции, тобто термін оплати за товар однозначно встановити неможливо;

3) декларація країни відправлення №00321032 датується 03.12.2022, а у відповідній графі цього документу наведено номер товаро-супровідного документу - коносаменту №223286878, який видано лише 05.12.2022. Існує ймовірність у підробці цього документу;

4) у наданому до митного оформлення лінійному коносаменті від 05.12.2022 №223286847 зазначено умови «Freight prepaid» (фрахт сплачено в порту призначення навантаження), а у сервісному коносаменті на дану партію товару від 05.12.2022 №UTRUST22110935 зазначено відмінні умови «Freight collect» (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем). Відповідно до наданих товаротранспортних документів фактичне перевезення товарів здійснювало транспортне підприємство відмінне від того, що зазначено в транспортно- експедиційних рахунках на оплату послуг з перевезення товарів.

Посередницьких договорів на здійснення транспортно-експедиційних послуг митниці не надано.

Щодо МД 23UA52U6 від 30.01.2023, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно п.3.8. додаткової угоди від 29.12.2022 №1 до контракту від 07.10.2020 №07/10-2020 «в стоимость товара включается стоимость упаковки,наклеивание этикеток, оформление товаросоправодительной документаций, налоги и сборы, а так же разгрузочно -погрузочные работы в стране продавца».

У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 21ZMT221920 відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у поданих до митного оформлення документах взаєморозташування печатки, підпису та прізвища посадової особи банку мають ідентичне розташування, нахил тощо. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Все це може свідчити про ознаки підробки банківських платіжних документів;

3) наданий до митного оформлення серт. серт.ССРІТ №224400В0/039953від 30.12.2022, виданий Китайською Радою Сприяння Міжнародної торгівлі - Палатою Міжнародної Торгівлі Китаю, засвідчує справжність печатки компанії GUANGZHOU YIJIA SUPPLY CHAIN CO., LTD на рахунку- фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 21ZMT221920, проте яке відношення суб`єкт GUANGZHOU YIJIA SUPPLY CHAIN CO., LTD має до даної ЗЕ операції не підтверджено жодним документом;

4) у наданій до митного оформлення митній декларації країни відправлення від 03.12.2022 №00321033 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів.

Також, зазначені умови поставки - FOB, проте не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця; відсутня інформація про валюту у який виражено вартість товару що поставляється;

5) декларація країни відправлення № 00321033 датується 03.12.2022, а у відповідній графі цього документу наведено номер товаро супровідного документу - коносаменту №223286847 який видано лише 05.12.2022.

Існує ймовірність у підробці цього документу;

6) у наданому до митного оформлення лінійному коносаменті від 05.12.2022 №223286847 зазначено умови «Freight prepaid» (фрахт сплачено в порту навантаження), а у сервісному коносаменті на дану партію товару від 05.12.2022 № UTRUST22110935 зазначено відмінні умови «Freight collect» (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем).

Щодо МД 23UA80U7 від 01.02.2023, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Цена на Продукцию условия оплаты и поставки по данному Договору определяюся Инвойсом (Проформа Инвойс) к Договору.

У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 15.11.2022 №21ZMT221922 відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 15.11.2022 №21ZMT221922 зазначено, що оплата через 120 днів після прибуття контейнера в порт призначення, проте, в пункті 3.8. зовнішньоекономічного договору (контракта) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Срок поставки - в течении 60 календарних дней с момента оплаты Продукции, тобто термін оплати за товар однозначно встановити неможливо;

3) у поданих до митного оформлення документах взаєморозташування печатки, підпису та прізвища посадової особи банку мають ідентичне розташування, нахил тощо. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Все це може свідчити про ознаки підробки банківських платіжних документів;

4) декларація країни відправлення №00321034 датується 03.12.2022, а у відповідній графі цього документу наведено номер товаро-супровідного документу - коносаменту №223286866, який видано лише 05.12.2022. Існує ймовірність у підробці цього документу;

5) у наданому до митного оформлення лінійному коносаменті від 05.12.2022 №223286866 зазначено умови «Freight prepaid» (фрахт сплачено в порту призначення навантаження), а у сервісному коносаменті на дану партію товару від 05.12.2022 № UTRUST22110936 зазначено відмінні умови «Freight collect» (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем);

6) в графі 44 МД зазначено рахунок-фактуру № 21ZMT221922 від 15.11.2022, хоча в самому документі вказано дату 25.11.2022. Зазначене вище свідчить про можливо наявні ознаки підробки.

Щодо МД 23UA54U4 від 30.01.2023, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно п. 2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Цена на Продукцию условия оплаты и поставки по данному Договору определяюся Инвойсом (Проформа Инвойс) к Договору.

У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 №21ZMT221923 відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.11.2022 №21ZMT221923 зазначено, що оплата через 120 днів після прибуття контейнера в порт призначення, проте, в пункті 3.8. зовнішньоекономічного договору (контракта) від 07.10.2020 №07/10-2020 «Срок поставки - в течении 60 календарних дней с момента оплаты Продукции, тобто термін оплати за товар однозначно встановити неможливо;

3) у поданих до митного оформлення документах взаєморозташування печатки, підпису та прізвища посадової особи банку мають ідентичне розташування, нахил тощо.

Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Все це може свідчити про ознаки підробки банківських платіжних документів;

4) декларація країни відправлення №00321030 датується 03.12.2022, а у відповідній графі цього документу наведено номер товаро-супровідного документу - коносаменту №223286874, а до митного оформлення надано коносамент за №223286866, який видано лише 05.12.2022. Існує ймовірність у підробці цього документу;

5) у наданому до митного оформлення лінійному коносаменті від 05.12.2022 №223286866 зазначено умови «Freight prepaid» (фрахт сплачено в порту призначення навантаження), а у сервісному коносаменті на дану партію товару від 05.12.2022 № UTRUST22110936 зазначено відмінні умови «Freight collect» (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем). Зазначене вище свідчить про можливо наявні ознаки підробки.

Пунктом 6 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 передбачено, що при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на страхування цих товарів.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Пунктом 2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 передбачено, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Крім того, частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Також, статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

По МД №23UА78U5 від 01.02.2023 01.02.2023 було надіслано додаткові документи: Звіт про оцінку майна №31/01/2023/03, який має інформаційний характер та визначає ринкову вартість товару; документи попередніх митних оформлень та Судові рішення, які не стосуються цієї партії товару. Листом від 01.02.2023 № б/н декларант повідомив митний орган, що інші додаткові документи на протязі 10 днів не має можливості подати.

Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

По МД №23UА52U6 від 30.01.2023 30.01.2023 було надіслано додаткові документи: Звіт про оцінку майна від 30.01.2023 №30/01/2023/03 який має інформаційний характер та визначає ринкову вартість товару; документи попередніх митних оформлень та Судові рішення, які не стосуються цієї партії товару. Листом від 30.01.2023 № б/н декларант повідомив митний орган, що інші додаткові документи на протязі 10 днів не має можливості подати.

По МД №23UА80U7 від 01.02.2023 01.02.2023 було надіслано додаткові документи: Звіт про оцінку майна №31/01/2023/03, який має інформаційний характер та визначає ринкову вартість товару; документи попередніх митних оформлень та Судові рішення, які не стосуються цієї партії товару. Листом від 01.02.2023 № б/н декларант повідомив митний орган, що інші додаткові документи на протязі 10 днів не має можливості подати.

По МД №23UА54U4 від 30.01.2023 30.01.2023 та 31.01.2023 було надіслано додаткові документи: пакувальний лист від 30.01.2023, Звіт про оцінку майна №30/01/2023/06, який має інформаційний характер та визначає ринкову вартість товару; документи попередніх митних оформлень та Судові рішення, які не стосуються цієї партії товару. Листом від 31.01.2023 № б/н декларант повідомив митний орган, що інші додаткові документи на протязі 10 днів не має можливості подати.

Згідно з статтею 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємств, а отже у виписках з бухгалтерської документації містяться відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також частиною 6 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Пунктом 52 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 передбачено, що оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Також пунктом 53 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 передбачено, що залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об`єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання).

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктами 1, 2, 3 частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) №23UA78U5 від 01.02.2023; №23UA52U6 від 30.01.2023 року; 23UA80U7 від 01.02.2023 року; № 23UA54U4 від 30.01.2023 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У відповідності з практикою суду касаційної інстанції, наприклад, згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.11.2014 у справі № К/800/19445/14 за позовом ТОВ "ТБ Сервіс" до Південної митниці Міндоходів, інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Відповідно до п. 1 статті 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Митний орган звертає увагу на те, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких уже здійснено в Україні в час, максимально наближений до часу експорту товарів, заявлених до митного оформлення.

На підставі вище викладеного у сукупності, та за результатом проведення консультацій між декларантом та митним органом, митниця приймає рішення про необхідність скоригувати митну вартість товарів.

Оскільки, відповідно до п. 2 статті 58 МКУ, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п. 3 статті 58 МКУ застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів.

Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - за резервним методом.

По МД 23UA78U5 від 01.02.2023, суд зазначає, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановленого: по товару №1 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,01 доларів США/кг (МД від 16.01.2023 №23UА92U2), по товару №2 становить 10,728 доларів США/шт., 5,0198 доларів США/кг. (МД від 06.01.2023 №23UА22U0); по товару №3 становить 19,828 доларів США/шт., 5,02 доларів США/кг. (МД від 11.01.2023 №23UА80U1), по товару №4 становить 5,01 доларів США/кг (МД від 17.01.2023 №23UА19U7), по товару №5 становить 5,01 доларів США/кг (МД від 28.11.2022 №22UА32U7), по товару №6 становить 5,01 доларів США/кг (МД від 16.01.2023 №23UА92U2).

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500130/2023/000009/2 від 01.02.2023.

По МД №23UA52U6 від 30.01.2023, суд зазначає, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим, а саме: по товару №1 5,0100 дол.США/кг (МД від 13.12.2022№UA500420/2022/006030); №2 5,0101 дол.США/кг (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/192); №3 5,0202 дол.США/кг, 16,794 дол.США/шт (МД від 11.01.2023 №UA205140/2023/1980); №4 5,0100 дол.США/кг (МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219); №5 5,0101 дол.США/кг (МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219) .

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000004/2 від 30.01.2023.

По МД №23UA80U7 від 01.02.2023, суд зазначає, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що: по товару №1 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,02 доларів США/кг, 15,7126 доларів США/шт (МД від 11.01.2023 №UA504080/2023/1980), по товару №2 5,0101 доларів США/кг (МД від 17.01.2023 № UA504080/2023/000219), по товару №3 5,0100 доларів США/кг (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/192), по товару №4 5,0200 доларів США/кг (МД від 03.12.2022 №UA500420/2023/005688), по товару №5 5,02 доларів США/кг (МД від 03.12.2022 №UA500420/2023/005688); по товару №6 5,0201 доларів США/кг, 1,3257 доларів США/шт (МД від 03.12.2022 №UA500420/2023/005688), по товару №7 1,9298 доларів США/кг, (МД від 08.12.2022 №UA500020/2023/020952), по товару №8 1,93 доларів США/кг, (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/167), по товару №11 2,34 доларів США/кг, (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/192), по товару №12 3,16 доларів США/кг, (МД від 22.01.2023 №UA500420/2023/308), по товару №15 5,01 доларів США/кг, 2,5920 доларів США/шт (МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219), по товару №16 5,0101 доларів США/кг, (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/192), по товару №17 5,01 доларів США/кг, 4,979 доларів США/шт (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/192).

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000008/2 від 01.02.2023.

По МД №23UA54U4 від 30.01.2023, суд зазначає, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що: по товару №1 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,0104 доларів США/кг (МД від 16.01.2023 №UA504080/2023/000192), по товару №2 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,0103 доларів США/кг (МД від 23.01.2023 № UA504080/2023/000269), по товару №3 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,0200 доларів США/кг (МД від 11.01.2023 №UA205140/2023/001980), по товару №4 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 5,0200 доларів США/кг (МД від 03.12.2022 №UA504080/2023/005688), по товару №5 рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, є більшим та становить 3,1600 доларів США/кг (МД від 06.01.2023 № UA500420/2023/000308).

Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару №1 скориговано до рівня 5,0104 доларів США/кг, митну вартість товару №2 скориговано до рівня 5,0103 доларів США/кг, митну вартість товару №3 скориговано до рівня 5,0200 доларів США/кг, митну вартість товару №4 скориговано до рівня 5,0200 доларів США/кг, митну вартість товару №5 скориговано до рівня 3,1600 доларів США/кг.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500130/2023/000007/2 від 31.01.2023 року.

Частиною другою статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Крім того, відповідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 у графі 33 рішення зазначаються обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

У рішеннях про коригування митної вартості №UА500130/2023/000009/2 від 01.02.2023; UА500130/2023/000004/2 від 30.01.2023 року; №UА500130/2023/000008/2 від 01.02.2023 року; № UА500130/2023/000007/2 від 31.01.2023 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Частиною 7 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

По МД №23UА78U5 від 01.02.2023, суд зазначає, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 23UА77U3 від 02.02.2023 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 281329,49 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По МД №23UА52U6 від 30.01.2023, суд зазначає, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 23UА38U0 від 30.01.2023 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 277796,07 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По МД №23UА80U7 від 01.02.2023, суд зазначає, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 23UА78U2 від 02.02.2023 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 514324,48 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

По МД №23UА54U4 від 30.01.2023, суд зазначає, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 23UА66U2 від 31.01.2023 року за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 224232,50 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Згідно з частиною 8 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495 протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 9 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495 передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару №UA500130/2023/000009/2 від 01.02.2023 року; № UA500130/2023/000004/2 від 30.01.2023 року; № UA500130/2023/000008/2 від 01.02.2023 року; №UA500130/2023/000007/2 від 31.01.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000025 від 01.02.2023 року; № UA500130/2023/000020 від 30.01.2023 року; UA500130/2023/000024 від 01.02.2023 року; UA500130/2023/000023 від 30.01.2023 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Велотрейд».

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вище обставини, суд доходить до висновку, що позивачем не доведена протиправність дій відповідача.

Оскільки Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (вул. Єнакіївська, буд. 2 Є, м. Харків, 61158, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, Одеська область, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов