Справа № 953/18650/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 р. Справа № 953/18650/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022, суддя Бородіна Н.М., по справі № 953/18650/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Департаменту патрульної поліції Коливайла Віталія Петровича , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції Коливайла В.П. серії 1АВ № 02286192 від 02.09.2021 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову серії 1АВ № 02286192 від 02.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що відомості щодо місць розміщення приладів автоматичної фіксації порушень ПДР на автомобільних дорогах України були опубліковані в засобах масової інформації та розміщені на офіційній сторінці Міністерства внутрішніх справ України, на підтвердження чого надав роздруківку з сайту https://mvs.gov.ua з інформацією стосовно адрес розташування камер фото- та відео фіксації та дозволеної швидкості руху, а отже притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено правомірно.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 02.09.2021 об 17 год. 12 хв. за адресою: М06 Київ-Чоп 174+600 особа, яка керувала транспортним засобом Audi Q8, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушила п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху України.

02.09.2021 інспектором Департаменту патрульної поліції Коливайлом В.П. винесено постанову серії 1АВ № 02286192 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення оскаржувана постанова містить посилання https://bdr.mvs.gov.Ua/user/g/r/lAB/02286192 (ідентифікатор доступу kp44GVublUW) на розміщену в мережі Інтернет інформацію, а саме: фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.9 «б» ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У свою чергу згідно з п. 12.6 «ґ» ПДР України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 5.51 "Початок населеного пункту" дозволяється рух із швидкістю: іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи у вигляді застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до частини другої вказаної статті Закону інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Пунктом 5.76 розділу 5 ПДР України визначено, що інформаційно-вказівний знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Вимоги до функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі визначено Порядком функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 № 833.

Так, п. 5 Порядку № 833 інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що органи поліції вправі використовувати технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень сфері дорожнього руху виключно у разі розміщення відповідної інформації про такі дії перед ділянками доріг, де буде здійснюватися контроль за порушенням Правил дорожнього руху, та за умови розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції не пізніше початку роботи таких технічних засобів.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , було зафіксовано на ділянці автомобільної дороги М06 Київ-Чоп 174+600 в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 076-1120.

При цьому, апелянт, обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, звертав увагу, що відомості щодо місць розміщення приладів автоматичної фіксації порушень ПДР на автомобільних дорогах України були опубліковані в засобах масової інформації та розміщені на офіційній сторінці Міністерства внутрішніх справ України, на підтвердження чого надав роздруківку з сайту https://mvs.gov.ua з інформацією стосовно адрес розташування камер фото- та відео фіксації та дозволеної швидкості руху.

Із дослідженої інформації, розміщеної на інтернет-сторінці за посиланням https://mvs.gov.ua, встановлено, що офіційний веб-сайт Міністерства внутрішніх справ України містить відомості щодо наявності на ділянці автомобільної дороги М06 Київ-Чоп 174+600 камери фотовідеофіксації та дозволеної швидкості руху на вказаній ділянці на рівні 110 км/год.

А отже в цій частині вимоги Порядку № 833 є виконаними.

У той же час, на підтвердження розміщення на ділянці автомобільної дороги М06 Київ-Чоп 174+600 інформаційно-вказівних знаків 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху відповідачем не надано жодних доказів.

Не містить інформації щодо встановлення на вказаній ділянці автомобільної дороги дорожнього знаку «5.76» і оскаржувана постанова.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені обставини, дії відповідача щодо здійснення відеофіксації порушень Правил дорожнього руху були здійсненні без дотримання вимог Закону щодо обов`язкового розміщення інформації щодо здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Відповідно до частині третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, оскільки доказ вчиненого позивачем правопорушення був добутий відповідачем з порушенням вимог Закону, та як наслідок не міг бути використаний для доведення факту адміністративного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 по справі № 953/18650/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов