Справа № 140/12235/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12235/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі позивач, ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення на користь держави податкового боргу в сумі 501 214,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за ОСОБА_1 обліковується податковий борг в загальному розмірі 501 214,78 грн. Позивачем вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак вони не спричинили погашення податкового боргу відповідачем. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 501 214,78 грн.

Ухвалою від 02 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, позовну заяву Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 січня 2023 року вказана справа надійшла до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що за відповідачем ОСОБА_1 рахується податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 11 вересня 2017 року № в сумі 194 782,00 грн основного платежу та 48 695,50 грн штрафних санкцій, а також на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України пені в сумі 86 471,71 грн; від 05 жовтня 2017 року № в сумі 100 601,00 грн основного платежу та 50 300,50 грн штрафних санкцій, а також на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України пені в сумі 20 364,07 грн.

Загальна сума боргу по даному податку становить 501 214,78 грн.

Даний факт також підтверджується розрахунком податкового боргу та зворотнім боком облікової картки платника по вказаному податку.

Як встановлено судом, позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу, а саме: відповідачу була направлена податкова вимога форми «Ф» від 24 жовтня 2016 року №70260-16, однак вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до визначень, наведених у підпункті 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до підпункті 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.10.3. пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) у межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Положеннями підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У пункті 58.2 статті 58 ПК України закріплено положення, згідно з яким податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.1, пункту 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналогічні за змістом положення містяться у п.п. 3, 5 р. ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Мінфіну України від 28 грудня 2015 року №1204 (далі - Порядок №1204).

Відповідно до п.п. 1, 2 р. IV Порядку № 1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення, вносить його до реєстру податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - юридичним особам (додаток 15), або до реєстру податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - фізичним особам (додаток 16), які ведуться в цілому в контролюючому органі.

Після вручення (отримання інформації щодо вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податків структурний підрозділ, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, у той самий день передає другий примірник/корінець податкового повідомлення-рішення (з відміткою про вручення платнику податків) структурному підрозділу, який його склав (у разі надіслання податкового повідомлення-рішення поштою з повідомленням про вручення - разом із таким повідомленням про вручення або невручення поштового відправлення).

Таким чином, податковий орган при направленні на адресу фізичної особи (місце проживання або останнє відоме місцезнаходження) ППР поштою повинен відобразити дату відправлення на корінці ППР та прикріпити до нього повернуте повідомлення про вручення, в якому зазначається дата вручення або причини невручення.

Отже, для встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі ППР поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи; повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення; відповідність дати відправлення на корінці ППР даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Аналогічні висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року у справі №826/14361/16; у постанові від 26 березня 2019 року у справі №П/811/2406/17; у постанові від 28 серпня 2018 року у справі №820/3714/16.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області відносно ОСОБА_1 визначено податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) сформовано податкову вимогу від 24 жовтня 2016 року №70260-16 на суму податкового боргу у розмірі 342 232,48 грн, а також ППР від 11 вересня 2017 року № в сумі 194 782,00 грн основного платежу та 48 695,50 грн штрафних санкцій; від 05 жовтня 2017 року № в сумі 100 601,00 грн основного платежу та 50 300,50 грн штрафних санкцій.

На підтвердження направлення вказаних рішень податковим органом до суду надано оригінали фіскального чеку від 12 вересня 2017 року №900 щодо відправлення рекомендованого листа ОСОБА_1 , рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №946 із зазначенням про особисте отримання адресатом 10 жовтня 2017 року, поштового конверту з відміткою про повернення, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, поштового конверту з відміткою про повернення 502), у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Суд зазначає, що вказані документи не містять інформації про те, який саме документ був вкладений у поштові відправлення, що були надіслані засобами поштового зв`язку.

Крім того, на корінцях, як вказаних податкових повідомлень-рішень так і податкової вимоги, відсутні відмітки податкового органу про дату їх направлення платнику податків.

Жодних інших доказів на підтвердження направлення наведених вище рішень податкового органу ГУ ДПС у Волинській області до суду не надано.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження направлення ОСОБА_1 зазначених вище ППР та податкової вимоги, суд визнає необґрунтованим твердження податкового органу про те, що грошові зобов`язання, визначені у них, набули статусу узгоджених, що відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, виключає право контролюючого органу здійснювати заходи щодо стягнення визначених в них сум грошового зобов`язання, а відтак визнає помилковим висновок позивача про те, що сума податкової заборгованості у розмірі 501 214,78 грн є узгодженою.

Беручи до уваги викладені вище правові норми та враховуючи те, що сума податкової заборгованості у розмірі 501 214,78 грн є неузгодженою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її стягнення з відповідача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер