Справа № 440/13102/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р. Справа № 440/13102/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Слободянюк Н.І.) від 22.12.2021 року по справі № 440/13102/21

за позовом Управління Держпраці у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Управління Держпраці у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" до усунення порушень шляхом зупинення виконання робіт:

- налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: обладнання газорегуляторного пункту, газовикористовуюче обладнання котельні та асфальтобетонного заводу, підземні та надземні газопроводи;

- роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В;

- ремонтні, монтажні та інші роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метри, крім робіт верхолазних;

а також зупинення обладнання, що працює під тиском:

- паровий котел Е-1.0-9М-2, облік №1106 (за адресою: Лубенськтий район, с. Засулля, вул.Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9");

- кисневі балони 4 шт (за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210);

- КТП-10/0,4кВ №723;

- КТП-10/0,4 кВ №385;

- роз`єднувач РЛНД-723;

- роз`єднувач РЛНД-385;

- кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенськтий район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9");

- ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, щоу період з 17 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року позивачем проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки та гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, за результатами якої виявлено та зафіксовано в акті перевірки №877/1300/А/П-ПЛ3571П1300 від 20 серпня 2021 року (підпункти 1-8 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства акта) порушення вимог статей 13, 21 Закону України Про охорону праці №2694 від 14 жовтня 1992 року, пунктів 3, 5, 8, 9 та 10 групи А, пунктів 3, 19 групи Б Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №77 від 10 березня 2021 року), пунктів 1.3.1, 2.2.11 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, а саме: відсутній дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, обладнання, що працює під тиском: паровий котел Е-1.0-9М-2, облік №1106 (за адресою: Лубенськтий район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), кисневі балони 4 шт (за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210) /пункт 1/; відсутній дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, устатковання напругою понад 1000В: КТП-10/0,4кВ №723, КТП-10/0,4 кВ №385, роз`єднувач РЛНД-723, роз`єднувач РЛНД-385, кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210 /пункт 2/; відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки: налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: обладнання газорегуляторного пункту, газовикористовуюче обладнання котельні та асфальтобетонного заводу, підземні та надземні газопроводи /пункт 3/; відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000В /пункт 4/; відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на ремонтні, монтажні та інші роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метри, крім робіт верхолазних та скелелазних, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу та робіт що виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів та будівельних підйомників; зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я /пункт 5/; відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на технологічне устаткування та його елементи системи газопостачання підприємства, а також газовикориствуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВТ /пункт 6/; не проведено протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ) а саме: КТП-10/0,4кВ №723, КТП-10/0,4 кВ №385, роз`єднувач РЛНД-723, роз`єднувач РЛНД-385, кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210 /пункт 7/; не розроблено та не узгоджено з органами Держпраці список працівників, які мають право на проведення оперативних переговорів з електропостачальною організацією /пункт 8/. Враховуючи, що відповідачем у визначений строк не усунуто всіх встановлених порушень, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року адміністративний позов задоволено.

Застосовано до ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання робіт: налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкції машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: обладнання газорегуляторного пункту, газовикористовуючого обладнання котельні та асфальтобетонного заводу, підземних та надземних газопроводів; робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В; ремонтних, монтажних та інших робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метри, крім робіт верхолазних; а також обладнання, що працює під тиском: парового котла Е-1.0-9М-2, облік №1106 (за адресою: Лубенськтий район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"); кисневих балонів 4 шт (за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210); КТП-10/0,4кВ №723; КТП-10/0,4 кВ №385; роз`єднувача РЛНД-723; роз`єднувача РЛНД-385; кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенськтий район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"); ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210 до усунення порушень.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та пройняти нове, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про наявність встановлених законом підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), оскільки відповідачем були вжиті відповідні заходи, що підтверджують усунення виявлених під час перевірки порушень.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Вказані ухвали разом з апеляційною скаргою надіслано позивачу в його електронний кабінет, що підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками.

Відповідачем вказані ухвали отримані позивачем засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що на підставі наказу Управління Держпраці у Полтавській області №301П від 16 серпня 2021 року /а.с.5/ та направлення на проведення перевірки Управління Держпраці у Полтавській області №964 від 16 серпня 2021 року /а.с. 6-7/ Управлінням Держпраці у Полтавській області у період з 17 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року проведено позапланову перевірку додержання ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки та гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, за результатами якої виявлено та зафіксовано в акті перевірки №877/1300/А/П-ПЛ3571П1300 від 20 серпня 2021 року (підпункти 1-8 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства акта) порушення вимог, зокрема, статей 13, 21 Закону України Про охорону праці №2694 від 14 жовтня 1992 року, пунктів 3, 5, 8, 9 та 10 групи А, пунктів 3, 19 групи Б Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №77 від 10 березня 2021 року), пунктів 1.3.1, 2.2.11 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, а саме: відсутній дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, обладнання, що працює під тиском: паровий котел Е-1.0-9М-2, облік №1106 (за адресою: Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), кисневі балони 4 шт (за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210) /пункт 1/; відсутній дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, устатковання напругою понад 1000В: КТП-10/0,4кВ №723, КТП-10/0,4 кВ №385, роз`єднувач РЛНД-723, роз`єднувач РЛНД-385, кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210 /пункт 2/; відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки: налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: обладнання газорегуляторного пункту, газовикористовуюче обладнання котельні та асфальтобетонного заводу, підземні та надземні газопроводи /пункт 3/; відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000В /пункт 4/; відсутні декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на ремонтні, монтажні та інші роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метри, крім робіт верхолазних та скелелазних, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу та робіт, що виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів та будівельних підйомників; зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я /пункт 5/; відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки на технологічне устаткування та його елементи системи газопостачання підприємства, а також газовикориствуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВТ /пункт 6/; не проведено протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ) а саме: КТП-10/0,4кВ №723, КТП-10/0,4 кВ №385, роз`єднувач РЛНД-723, роз`єднувач РЛНД-385, кабельні лінії (КМ-10кВ, L = 30 m; КМ-10кВ, L = 90 m; КМ-10кВ, L = 100 m) (за адресою: Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 151, дільниця АБЗ - ТОВ "Лубенське ШБУ-9"), ЗТП-10/0,4 кВ №128 за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 210 /пункт 7/; не розроблено та не узгоджено з органами Держпраці список працівників, які мають право на проведення оперативних переговорів з електропостачальною організацією /пункт 8/.

На підставі вказаного акта перевірки Управлінням Держпраці у Полтавській області видано ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" припис від 20 серпня 2021 року №ПЛ877/1300/А/П-ПЛ3571П1300/П /а.с.34-40/, яким зобов`язано усунути виявлені порушення, зокрема, вимог статей 13, 21 Закону України Про охорону праці №2694 від 14 жовтня 1992 року, пунктів 3, 5, 8, 9 та 10 групи А, пунктів 3, 19 групи Б Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №77 від 10 березня 2021 року), пунктів 1.3.1, 2.2.11 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів.

Наявність встановлених порушень слугувало підставою для звернення позивача до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доказів усунення відповідачем в повному обсязі порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, наявні підстави для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до абз. 2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності (ч. 1 ст. 3 Закону України №877-V).

Частиною першою статті 4 Закону України №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно частини сьомої статті 7 Закону України №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Державна політика в галузі охорони праці визначена статтею 4 Закону України Про охорону праці від 14.10.1992 року № 2694-XII (далі - Закон України № 2694-XII), якою визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Вимогами статті 38 Закону України № 2694-XII визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N 96 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи.

Згідно підпунктів 4, 16, 52 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників.

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (п.п. 12 п. 6 Положення).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.

Поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення суд враховує, що життя та здоров`я людини має бути найвищою цінністю у суспільстві.

Недотримання правил у сфері охорони праці може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють на ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління №9".

Судовим розглядом встановлено, що перевірка відповідача здійснювалась у відповідності до вимог діючого законодавства. Відповідачем не оскаржувалися результати проведення вказаної позапланової перевірки щодо встановлення фактів порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 р. по справі № 826/13896/16.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації продукції не є санкцією за порушення вимог законодавства, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі №810/2400/18, від 16.05.2019 по справі №812/1296/18, від 07.08.2019 по справі №810/1820/18.

При цьому, згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України №877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак, у разі усунення виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

Суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Отже, факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки).

Натомість, посилаючись під час апеляційного розгляду справи на усунення виявлених порушень, відповідач доказів звернення до позивача щодо їх перевірки не надав.

Надані відповідачем під час розгляду справи документи, на думку колегія суддів, підтверджують лише наявність в нього наміру щодо усунення виявлених порушень, а не про фактичне усунення всіх виявлених порушень, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, в зв`язку з чим, не можуть бути визнані такими, що беззаперечно свідчать про повне усунення усіх виявлених порушень.

При цьому позивач під час апеляційного розгляду справи заперечував щодо повного усунення виявлених порушень.

Доводи скаржника про те, що органом державного нагляду не обґрунтовано наявності підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, колегія суддів вважає помилковими, оскільки позивач, звертаючись до суду, чітко вказав, у чому саме полягає загроза для життя та здоров`я людей, а також, до яких наслідків може призвести подальше існування тих порушень, які зафіксовані актом перевірки та не усунені відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідачем не доведено факту усунення в повному обсязі порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року по справі №440/13102/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров