Справа № 454/1067/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1067/20
РІШЕННЯ
іменем України

19 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Кінологічний навчальний центр) про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у 2020 році звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Кінологічний навчальний центр) в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення спільного засідання керівництва та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) оформлене протоколом №1 від 30.01.2020р. в частині відмови ОСОБА_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002 та поновлення в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік; зобов`язати керівництво та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002 шляхом включення запису про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та внесення запису про залишення ОСОБА_1 на квартирному обліку у загальній черзі з 25.09.1997р., як такого, що потребує поліпшення житлових умов; поновити ОСОБА_1 в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.09.1997.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1997 року по 2018 рік він проходив військову службу на різних офіцерських посадах в Державній прикордонній службі України, в тому числі і у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Згідно п.2.1. протоколу №9 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.1997р. його, як без квартирного з 25.09.1997р. поставлено на квартирну чергу для отримання житла в загальному порядку складом сім`ї 1 чоловік. Відповідно до п.2.2. протоколу №1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002р. позивачу на склад сім`ї 2 чоловіки, в тому числі дружина ОСОБА_2 надано службову житлову площу в будинках покращеного планування за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 37,12кв.м., житловою площею 17,3кв.м. однокімнатну. З квартирного обліку знято.

Вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002р. в частині зняття позивача з квартирного обліку не відповідає вимогам законодавства та порушує його право щодо перебування на житловій черзі, і як наслідок на забезпечення житлом.

В січні 2020р. з метою відновлення свого порушеного права позивач звернувся до командування та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 із відповідною заявою про внесення запису про залишення його на квартирному обліку у загальній черзі з 25.09.1997р. як такого, що потребує покращення житлових умов.

За результатами розгляду заяви військова частина НОМЕР_1 на засіданні керівництва та житлової комісії навчального центру від 30.01.2020р. з задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Позивач вважає, що відмова відповідача привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії та поновити його в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік незаконною, порушує його права, гарантовані Конституцією України та чинним законодавством, через що вони мають бути поновлені шляхом визнання незаконним та скасування вищевказаного рішення, а також зобов`язання військової частини вчинити дії.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2020 року по справі № 454/1067/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ЗРУ ДПС України - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання керівництва та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2002 року шляхом виключення запису про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та внесення запису про залишення ОСОБА_1 на квартирному обліку у загальній черзі з 25 вересня 1997 року, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, зобов`язання поновити ОСОБА_1 в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25 вересня 1997 року відмовлено за спливом позовної давності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення спільного засідання керівництва та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оформленого протоколом № 1 від 30 січня 2020 року в частині відмови ОСОБА_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2002 року та поновлення в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік відмовлено за безпідставністю.

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання копії постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Верховний Суд ухвалою від 11 січня 2023 року справу № 454/1067/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 передав для розгляду до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказує, що згідно витягу з протоколу № 1 спільного засідання керівництва та житлової комісії Кінологічного навчального центру від 30.01.2020 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. Оскільки, з врахуванням п.1.7. Інструкції № 1040 від 20.12.2007 року, ОСОБА_1 не являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не перебуває на її житловому обліку.

Згідно довідки, виданої секретарем житлової комісії Національної академії Державної прикордонної служби України від 21.05.2020 року ОСОБА_1 зарахований на облік потребуючих поліпшення житлових умов рішенням житлової комісії з 04.08.2016 року складом сім`ї 3 особи та першочергово з 30.03.2018 року, як учасник бойових дій. Утримує житло за попереднім місцем служби у м. Великі Мости.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 1997 року по 2003 рік.

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 жовтня 1997 року № 9 встановлено, що ОСОБА_1 поставлено на чергу для отримання квартири у загальному порядку з 25 вересня 1997 року, в складі сім`ї 1 особа, як безквартирного.

З витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2002 року № 1 встановлено, що ОСОБА_1 у складі сім`ї з двох осіб (в тому числі дружини ОСОБА_2 ) надано службову житлову площу в будинку покращеного планування за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 37,2 кв. м, житлова площа 17,3 кв. м однокімнатна. З квартирного обліку ОСОБА_1 знято.

ОСОБА_1 29 січня 2020 року звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про приведення рішення військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2002 року у відповідність до вимог житлового законодавства шляхом виключення запису про зняття його з квартирного обліку та внесення запису про залишення на квартирному обліку у загальній черзі з 25 вересня 1997 року, як такого, що потребує поліпшення житлових умов та просив поновити його в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно витягу з протоколу спільного засідання керівництва та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (Кінологічного навчального центру) від 30 січня 2020 року № 1 у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю, з врахуванням пункту 1.7 Інструкції від 20 грудня 2007 року № 1040, оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не перебуває на її житловому обліку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 34, 37 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 № 5464-X (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Згідно ст.43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до п.1 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

На виконання вказаної норми Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 р. № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081) пунктом 4 якого, зокрема передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 24 червня 2004 року № 1865-IV зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Згідно пункту 32 вказаного Порядку №1081 черговість надання житла визначається за часом і зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Відповідно до довідки виданої секретарем житлової комісії Національної академії Державної прикордонної служби України від 21.05.2020 ОСОБА_1 зарахований на облік потребуючих поліпшення житлових умов рішенням житлової комісії з 04.08.2016 складом сім`ї 3 особи та першочергово з 30.03.2018, як учасник бойових дій, утримує житло за попереднім місцем служби у м.Великі Мости.

Крім того, суд встановив, що позивач 29.01.2020 звертався до відповідача про приведення рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 11.02.2002 у відповідність до вимог житлового законодавства шляхом виключення запису про зняття його з квартирного обліку та внесення запису про залишення на квартирному обліку у загальній черзі з 25.09.1997, як такого, що потребує поліпшення житлових умов та поновити його в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 .

З витягу з протоколу №1 спільного засідання керівництва та житлової комісії Кінологічного навчального центру від 30.01.2020 встановлено, що у задоволенні вимог позивача відмовлено повністю, оскільки з врахуванням п.1.7. Інструкції №1040 від 20.12.2007, він не є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 та відповідно не перебуває на її житловому обліку.

Отже, з наведеного вище протоколу можна зробити висновок, що оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з переведенням на інше місце служби з 2003 року, а тому не перебуває на її житловому обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 2003 року не є військовослужбовцем В/ НОМЕР_2 у зв`язку з переведенням його на інше місце служби з 2003 року, а саме, до Державної академії прикордонних військ (ВЧ НОМЕР_3 ).

Згідно п.1.7 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 року №1040, усі питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебування на обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби або в судовому порядку.

Отже, для поновлення та перебування позивача на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 , він має бути військовослужбовцем цієї військової частини.

Разом з тим, наказом Кінологічного навчального центру №141-0с від 27.05.2003 року, ОСОБА_1 виключено зі списків частини ВЧ НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з переведенням для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_3 , що відповідно до п.2.16 розділу 11 Тимчасового положення про порядок забезпечення жилою площею в Прикордонних військах України, затвердженого Державним комітетом у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 року №30, є підставою для зняття з квартирного обліку у зв`язку з переміщенням військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт, а тому сім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з його переведенням для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_3 , підлягала зняттю з квартирного обліку, не могла залишатися на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 , і не може в даний час перебувати на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04,§ 58,ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За вищенаведеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення спільного засідання керівництва та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) оформлене протоколом №1 від 30.01.2020р. в частині відмови ОСОБА_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002 та поновлення в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік; зобов`язати керівництво та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність до вимог житлового законодавства України рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2002 шляхом включення запису про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та внесення запису про залишення ОСОБА_1 на квартирному обліку у загальній черзі з 25.09.1997р., як такого, що потребує поліпшення житлових умов; поновити ОСОБА_1 в списках військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.09.1997, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Кінологічний навчальний центр) про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Кінологічний навчальний центр) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук