Справа № 160/1135/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року Справа № 160/1135/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
при секретарі судового засідання Ярушевській Д.В.
представника позивача Молочок А.О.
представника відповідача Федченка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем здійснено митне оформлення партії товару на митному посту Рівненської митниці. Однак, у митному оформленні товарів було відмовлено з підстав відсутності документального підтвердження відомостей, що піддаються обчисленню та відсутності відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів за методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), відповідачем застосовано резервний метод визначення вартості товарів та, відповідно, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням відповідача, вважає його необґрунтованим та такими, що прийнято з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 року відкрито провадження у справі № 160/1135/23 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16 лютого 2023 року о 13:10.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року клопотання Рівненської митниці про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі № 160/1135/23 задоволено. Забезпечено участь представника Рівненської митниці Федченка Олександра Олександровича у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі № 160/1135/23 задоволено. Забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЗ» - Молочок Андрія Олександровича у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Протокольною ухвалою суду від 16.02.2023 року підготовче судове засідання відкладено до 02.03.2023 року.
20.02.2023 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що під час митного оформлення у інспектора виник сумнів в заявлених декларантом відомостях, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не було подано ряд документів на підтвердження заявленої митної вартості, що в свою чергу свідчить про заявлення декларантом неповних даних, а також не всіх складових митної вартості. В даному випадку були наявні розбіжності в числових значеннях, а також не підтверджено числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД, додатково надані документи, що свідчать про наявність ризиків заявлених до митного оформлення товарів, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та митну вартість товарів визначено із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень ст. 64 Митного кодексу України. Таким чином, на думку відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості щодо заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
21.02.2023 року до суду надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» на відзив Рівненської митниці, в якій позивач зазначає наступне. В процесі митного оформлення товариством були надані передбачені чинним митним законодавством документи. Оскільки надані товариством на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії документи не мстять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають ознак підробки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, митницею ж наявність сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості не обґрунтована, більш того, вони відсутні у товариства, то вимога митниці про надання додаткових документів є протиправною. Крім того, у рішення зазначено посилання лише на раніше оформлену митну декларацію, і не проведено детальне дослідження цієї митної декларації з доданими до неї документами.
02.03.2023 року закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті відкладено на 17.03.2023 року.
17.03.2023 року у зв`язку з клопотанням Рівненської митниці про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 28.03.2023 року.
28.03.2023 року протокольною ухвалою суду у позивача витребувано додаткові докази та пояснення, розгляд справи відкладено до 04.04.2023 року.
04.04.2023 року у зв`язку з клопотанням Рівненської митниці про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 13.04.2023 року.
У судовому засіданні 13.04.2023 року представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 13.04.2023 року справу розглянуто, проголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту № KL/3 від 01.09.2021 року про поставку товару, укладеного між YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., Китай (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ»» (покупець), за умовами якого продавець продає, а покупець купує «товар», в асортименті, кількості, та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Відповідно до п. 2.1 Контракту поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Згідно з п. 2.2 Контракту, товар, що поставляється повинен відповідати кількості зазначеній у Специфікації (Додатку) до цього контракту або у Інвойсі, у разі поставки товару декількома партіям за однією Специфікацією. Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем за вагою згідно вазі, зазначеній у товарно-транспортній накладній (СМR або залізничній накладній або коносаменті).
01.11.2021 року сторонами Контракту підписано Специфікацію № 2022-1 до контракту № KL/3 від 01.09.2021, 01.12.2021 підписано Специфікацію № 2022-3 до контракту № KL/3 від 01.09.2021, 11.07.2022 підписано Специфікацію № 2022-6 та Специфікацію № 2022-6-z до контракту № KL/3 від 01.09.2021, у яких визначено перелік товару, який поставляється та його кількість, зазначено ціну товару та умови поставки.
Продавцем складено рахунок-фактуру (інвойс) № KL2022-11/3D/6A від 15.08.2022 року.
Разом з декларацією митної вартості ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» надано Рівненській митниці документи, які підтверджують митну вартість товару:
Зовнішньоекономічний контракт KL/3 від 01.09.2021 року;
Специфікація № 2022-1 від 01.11.2021,
Специфікація № 2022-3 від 01.12.2021,
Специфікація № 2022-6 від 11.07.2022,
Специфікація № 2022-6-z від 11.07.2022,
Рахунок-фактура № KL2022-11/3D/6A від 15.08.2022,
Рахунок-фактура (виправлений інвойс) № KL2022-11/3D/6A від 15.08.2022,
Лист компанії-продавця від 04.11.2022,
Додаткові угоди № 12 від 15.09.2022, № 15 від 29.09.2022,
Пакувальний лист від 15.08.2022,
Платіжні доручення № 1243 від 22.08.2022, № 1006 від 26.01.2022, № 1051 від 08.02.2022, № 1195 від 26.05.2022, № 1241 ід 19.08.2022, № 1312 від 28.10.2022,
Заяви на придбання іноземної валюти № 1344 від 18.08.2022, № 1345 від 18.08.2022, № 1347 від 22.08.2022,
Технічні характеристики товару,
договір ТЕО № 2 від 01.11.2019,
Коносамент № ZJSM22090192 від 09.09.2022,
Заявка на ТЕО № 139 від 23.08.2022,
Рахунок на оплату № 2022/356 від 18.10.2022,
Акт виконання робіт № 58 від 17.11.2022,
Довідка про транспортні витрати від 18.10.2022 № 1810/4Т,
Платіжне доручення щодо оплати послуг з перевезення № 1332 від 10.11.2022,
За результатом розгляду поданих документів, Рівненська митниця повідомила позивача про наступне.
«Подані до митного оформлення документи містять неточності:
1. До митного оформлення декларантом наданий інвойс від 15.08.2022 № KL2022-11/3D/6A на загальну суму 200252,36 USD, також декларантом наданий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» від 15.08.2022 на загальну суму 199772, 36 USD. Слід зауважити, що обидва інвойси мають ідентичні реквізити. Так званий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» не містить інформації про те, що він виданий взамін попереднього. Таким чином однозначно не вказано, який з цих інвойсів підлягає оплаті, чи підлягають оплаті обидва інвойси. Лист компанії YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD від 04.11.2022 № б/н не є комерційним документом, яким вносяться зміни до комерційного рахунку.
2. Відповідно до пункту 5 Контракту від 01.09.2021 року № KL/3 оплата кожної партії товарів зазначаються у відповідних специфікаціях (Додатках) до контракту. Згідно гаданих до митного оформлення копій Специфікацій (Додатків) від 01.11.2021 № 2022-1, від 01.12.2021 № 2022-3, від 11.07.2022 № 2022-6-z зазначені умови оплати післяоплата доставки вантажу, за специфікацією від 11.07.2022 № 2022-6- 100% передоплата. Загальна сума по специфікаціях становить 1277227, 36 USD. В якості підтвердження виконання умов оплати декларантом надані до митного оформлення копії платіжних доручень в іноземній валюті від 26.01.2022 № 1006, від 08.02.2022 № 1051, від 26.05.2022 № 1195, від 19.08.2022 № 1241, від 22.08.2022 № 1243, від 28.10.2022 № 1312 на загальну суму 1331594,63 USD. Вказані платіжні доручення у графі 70 містять посилання на Контракт та перелічені вище специфікації, а також на специфікацію від 01.12.2021 № 2021-4, та від 10.02.2022-2В, які до митного оформлення не надані.
3. До митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг від 18.10.2022 № 2022/356 та акт виконання від 17.11.2022 № 58. Разом з тим, надане платіжне доручення від 10.11.2022 № 1332 містить в графі 70 посилання на акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та № 2022/355 без дати, які до митного оформлення не надавались.
За викладених обстави, митний орган запропонував позивачеві надати:
1. висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями;
2. виписку з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни товару на заявлених умовах поставки;
3. документи, що містять відомості про вартість додатково понесених витрат у зв`язку із транспортуванням товару (зокрема договори, укладені із третіми особами безпосередніми виконавцями робіт і послуг, передбачених Заявкою, рахунки, виставлені виконавцям Експедитору);
4. специфікації до Контракту від 01.12.2021 № 2021-4 та від 10.02.2022 № 2022-2В;
5. акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та 2022/355 без дати, зазначені у графі 70 платіжного доручення від 10.11.2022 № 1332;
6. підтвердження виконання повноти оплати за імпортовані товари;
7. каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, які містять інформацію щодо продукції, що виготовляється виробником;
8. копію митної декларації країни відправлення.
Також, позивачу роз`яснено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
За результатом перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, 01.12.2022 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000194/2, в якому зазначено наступне: «вартість імпортованих товарів1,2 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) декларантом не надано всіх документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості , що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р.
2) подані до митного оформлення та додатково надані на вимогу митниці документи містять розбіжності неточності:
2.1. До митного оформлення декларантом наданий інвойс від 15.08.2022 № KL2022-11/3D/6A на загальну суму 200252,36 USD, також декларантом наданий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» від 15.08.2022 на загальну суму 199772, 36 USD. Слід зауважити, що обидва інвойси мають ідентичні реквізити. Так званий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» не містить інформації про те, що він виданий взамін попереднього. Таким чином однозначно не вказано, який з цих інвойсів підлягає оплаті, чи підлягають оплаті обидва інвойси. Лист компанії YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD від 04.11.2022 № б/н не є комерційним документом, яким вносяться зміни до комерційного рахунку.
2.2. Відповідно до пункту 5 Контракту від 01.09.2021 року № KL/3 оплата кожної партії товарів зазначаються у відповідних специфікаціях (Додатках) до контракту. Згідно гаданих до митного оформлення копій Специфікацій (Додатків) від 01.11.2021 № 2022-1, від 01.12.2021 № 2022-3, від 11.07.2022 № 2022-6-z зазначені умови оплати післяоплата доставки вантажу, за специфікацією від 11.07.2022 № 2022-6- 100% передоплата. Загальна сума по специфікаціях становить 1277227, 36 USD. В якості підтвердження виконання умов оплати декларантом надані до митного оформлення копії платіжних доручень в іноземній валюті від 26.01.2022 № 1006, від 08.02.2022 № 1051, від 26.05.2022 № 1195, від 19.08.2022 № 1241, від 22.08.2022 № 1243, від 28.10.2022 № 1312 на загальну суму 1331594,63 USD. Вказані платіжні доручення у графі 70 містять посилання на Контракт та перелічені вище специфікації, а також на специфікацію від 01.12.2021 № 2021-4, та від 10.02.2022-2В, які до митного оформлення не надані. Декларантом додатково надані специфікації від 01.12.2021 № 2021-4, та від 10.02.2022 № 2022-2В на загальну суму 287080 USD та з умовами оплати 100% передоплати. З врахуванням додатково наданих копій специфікацій здійснення оплати по всіх специфікаціях арифметично не підтверджується.
2.3. До митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг від 18.10.2022 № 2022/356 та акт виконання від 17.11.2022 № 58. Разом з тим, надане платіжне доручення від 10.11.2022 № 1332 містить в графі 70 посилання на акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та № 2022/355 без дати, які до митного оформлення не надавались. Додатково надані акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та № 2022/358 не стосуються даної партії товарів, отже надане платіжне доручення від 10.11.2022 № 1332 не є підтвердженням оплати наданих товарно-транспортних послуг. Інвойс № 2022/355 без дати, зазначений у графі 70 платіжного доручення від 10.11.2022 № 1332 не наданий.
2.5. Додатково наданий Прайс лист містить інформації щодо пропозиції продажу вузького асортименту товарів, який відповідає асортименту згідно інвойсу від 15.08.2022 № KL2022-11/3D/6A, разом з тим відповідно до інформації, наявної у відкритих інтернет джерелах, підприємство YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD виготовляє більш широкий асортимент товарів.»
Також у рішенні митного органу зазначено, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості товарів, схожих за назвою, призначенням, країною виробництва та походження, умовами поставки, тощо, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:
Товар № 1 МД від 11.11.2022 № UA403020/2022/024172 2.55 usd/кг;
Товар № 2 МД від 11.11.2022 № UA403020/2022/024172 2.21 usd/кг.
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9МКУ) інформації щодо вартості операції щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, договірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товарів № 1,2 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України, з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення.
Таким чином, 01.12.2022 року Рівненською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000194/2, відповідно до якого митну вартість заявленого товару скориговано із застосуванням резервного методу.
Позивач не погоджується з рішенням про коригування митної вартості, просить визнати його протиправним та скасувати посилаючись на те, що ним були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені статтею 53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами статей 52, 53 МК України.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів, суд зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 4, 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
В ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, Рівненська митниця дійшла висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Так, позивачем разом з декларацією митної вартості для митного оформлення та на вимогу митного органу було надано всі необхідні документи, які передбачені умовами статті 53 Митного кодексу України, позивачем під час митного оформлення товару було надано.
При цьому, суд зазначає, що митний орган не вказав на наявність виправлень, підробок, розбіжностей та відсутності всіх відомостей у наданих документах.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 року в адміністративній справі №803/667/17.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015р. у справі №21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначив, що до митного оформлення декларантом наданий інвойс від 15.08.2022 № KL2022-11/3D/6A на загальну суму 200252,36 USD, також декларантом наданий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» від 15.08.2022 на загальну суму 199772, 36 USD, обидва інвойси мають ідентичні реквізити. Так званий «виправлений інвойс KL2022-11/3D/6A» не містить інформації про те, що він виданий взамін попереднього. Таким чином однозначно не вказано, який з цих інвойсів підлягає оплаті, чи підлягають оплаті обидва інвойси. Лист компанії YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD від 04.11.2022 № б/н не є комерційним документом, яким вносяться зміни до комерційного рахунку.
З приводу вказаних доводів митного органу суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України рахунок-фактура (інвойс) є обов`язковим документом, який надається під час митного оформлення товарів.
При цьому, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Так, у зв`язку з тим, що постачальник - компанія YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD під час заповнення інформації про товар у Інвойсі КL2022-11/3D/6A від 15.08.2022 року допустив технічну помилку при розрахунку суми загальної вартості грунтофрези, він надав позивачу виправлений інвойс з тими ж реквізитами на суму 199772,36 USD, про що зазначив в листі від 04.11.2022 року.
Таким чином, наданий лист компанії YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD суд оцінює, як додатковий документ, що підтверджує заявлену позивачем вартість товару та підлягає врахуванню під час митного оформлення заявленого товару.
Отже, відповідачем безпідставно не враховано наданий ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» доказ, який підтверджує, що саме Інвойс КL2022-11/3D/6A від 15.08.2022 року на суму 199772,36 USD є документом, який у відповідності до ст. 53 МКУ підтверджує заявлену митну вартість товарів.
Крім того, відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначив, що відповідно до пункту 5 Контракту від 01.09.2021 року № KL/3 оплата кожної партії товарів зазначаються у відповідних специфікаціях (Додатках) до контракту. Згідно наданих до митного оформлення копій Специфікацій (Додатків) від 01.11.2021 № 2022-1, від 01.12.2021 № 2022-3, від 11.07.2022 № 2022-6-z зазначені умови оплати післяоплата доставки вантажу, за специфікацією від 11.07.2022 № 2022-6 - 100% передоплата. Загальна сума по специфікаціях становить 1277227, 36 USD. В якості підтвердження виконання умов оплати декларантом надані до митного оформлення копії платіжних доручень в іноземній валюті від 26.01.2022 № 1006, від 08.02.2022 № 1051, від 26.05.2022 № 1195, від 19.08.2022 № 1241, від 22.08.2022 № 1243, від 28.10.2022 № 1312 на загальну суму 1331594,63 USD. Вказані платіжні доручення у графі 70 містять посилання на Контракт та перелічені вище специфікації, а також на специфікацію від 01.12.2021 № 2021-4, та від 10.02.2022-2В, які до митного оформлення не надані. Декларантом додатково надані специфікації від 01.12.2021 № 2021-4, та від 10.02.2022 № 2022-2В на загальну суму 287080 USD та з умовами оплати 100% передоплати. З врахуванням додатково наданих копій специфікацій здійснення оплати по всіх специфікаціях арифметично не підтверджується.
Стосовно вказаних доводів відповідача, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що:
- за Специфікаціє № 2022-1 від 01.11.2021, якою передбачено 100% передплати, сплачена повна вартість товару в сумі 766415 дол. США, згідно платіжних доручень № 1006, № 1051, № 1195, № 1241 та заяви на купівлю іноземної валюти № 1344 від 18.08.2022 року, а саме:
-платіжне доручення №1051 від 08.02.2022 року (а. с. 64) сплачено 386519,00 дол. США, що підтверджується відомостями, які містяться у самому ПД - зазначена загальна сума оплати 386519,95 дол. США (гр. 32 ПД), яка проведена виключно по Специфікаціі? № 2022-1 від 01.11.2021року (гр. 70 ПД);
- платіжне доручення № 1195 від 26.05.02.2022 року (а. с. 65) сплачено 293061,51, дол. США, що підтверджується відомостями, які містяться у самому ПД - зазначена загальна сума оплати 293061,51 дол. США (гр. 32 ПД), яка проведена виключно по Специфікаціі? №2022-1 від 01.11.2021 року (гр. 70 ПД);
- за Специфікацією № 2022-3 від 01.12.2021 року, якою передбачено, що оплата товару повинна бути здійснена протягом 90 днів з дня отримання покупцем товару, вартість товару сплачена частково в сумі 127 310,00 дол. США, згідно платіжного доручення № 1241 та заяви на купівлю іноземної валюти № 1344 від 18.08.2022 року, а саме:
- платіжне доручення № 1241 від 18.08.2022 року (а. с. 60) сплачено 127310,00 дол. США, що підтверджується відомостями, які містяться у самому ПД - зазначена загальна сума оплати 282 143,54 дол. США (гр. 32 ПД), яка проведена по Специфікаціям: № 2022-1 від 01.11.2021 року, № 2021-2В від 10.02.2022 року (гр. 70 ПД), № 2022-3 від 01.12.2021 року, № 2022-5 від 11.04.2022 року (гр. «Додаткові відмітки» ПД), а також відомостями, які містяться в заяві на купівлю іноземноі? валюти № 1344 від 18.08.2022 року у графі «Інше» якоі? зазначена сума оплати за Специфікацією 2022-3 від 01.12.2021р. 127310,00 дол. США.
Загальна вартість товару за Специфікацією № 2022-3 від 01.12.2021 року 300 490, 00 дол. США.
Сума залишку оплати вартості товару розраховується: 300490,00 дол. США (загальна вартість товару по Специфікаціі? 2022-3) 127310,00 дол. США (сума оплати вартості товару ПД 1241) = 173180,00 дол. США.
Cума залишку вартості товару сплачена не була, оскільки відповідно до п. 6 Специфікаціі? визначено, що оплата товару повинна бути здіи?снена на протязі 90 днів від дня отримання покупцем товару.
Товар фактично отримано товариством 10.11.2022 року, про що свідчить штамп митниці «Під митним контролем» на товаросупровідних та комерціи?них документах, тобто строк оплати вартості товару за даною Специфікацією на день и?ого декларування, винесення оскаржуваного рішення митниці не сплинув;
- платіжне дорученням № 1243 від 22.08.2022 року (а. с. 61) сплачено 177909,27 дол. США, що підтверджується відомостями, які містяться у самому ПД - зазначена загальна сума оплати 314589,27 дол. США (гр. 32 ПД), яка проведена по Специфікаціям: № 2022-4 від 01.12.2021 року, № 2022-6 від 11.07.2022 року (гр. 70 ПД), а також відомостями, які містяться в заяві на купівлю іноземноі? валюти № 1347 від 22.08.2022 року у графі «Інше» якоі? зазначена сума оплати за Специфікацією 2022-6 від 11.07.2022 року 177909,27 дол. США.
- платіжне доручення № 1312 від 28.10.2022 року (а. с. 62) сплачено 1906,36 дол. США, що підтверджується відомостями, які містяться у самому ПД - зазначена загальна сума оплати 1906,36 дол. США (гр. 32 ПД), яка проведена виключно по Специфікаціі? № 2022-6 від 11.07.2022 року (гр. 70 ПД).
Загальна сума оплати становить: 177909,27 дол. США (оплата ПД 1243) + 1906,36 дол. США (оплата ПД 1312) = 179815,63 дол. США.
Товар фактично отримано товариством 10.11.2022 року, про що свідчить штамп митниці «Під митним контролем» на товаросупровідних та комерціи?них документах, тобто строк оплати вартості товару спливав 10.02.2023 року.
Таким чином, на день декларування товару 25.11.2022 року та винесення митницею оскаржуваного рішення 01.12.2022 року, строк оплати залишку вартості товару за даною Специфікацією не сплинув, тому вона не була здіи?снена товариством;
- за Специфікацією № 2022-6-z передбачено оплату товару протягом 180 днів з дати поставки товару, тому на час митного оформлення оплату не здійснено.
Отже, доводи відповідача стосовно того, що умовами усіх специфікацій передбачено 100% передоплату, спростовано наданими доказами, а саме специфікаціями та додатковими угодами.
Таким чином, судом перевірено усі надані до митного оформлення документи стосовно оплати вартості товару, та з`ясовано, що позивачем було надано до митного органу під час митного оформлення товару усі документи, які узгоджуються між собою, підтверджують митну вартість заявленого товару та піддаються обчисленню з урахуванням специфікацій, додаткових угод, платіжних доручень та заяв на закупівлю іноземної валюти.
Також у рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що до митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг від 18.10.2022 № 2022/356 та акт виконання від 17.11.2022 № 58. Разом з тим, надане платіжне доручення від 10.11.2022 № 1332 містить в графі 70 посилання на акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та № 2022/355 без дати, які до митного оформлення не надавались. Додатково надані акти від 02.11.2022 №№№ 48, 55, 56 та інвойси від 08.09.2022 № 2022/272 та № 2022/358 не стосуються даної партії товарів, отже надане платіжне доручення від 10.11.2022 № 1332 не є підтвердженням оплати наданих товарно-транспортних послуг. Інвойс № 2022/355 без дати, зазначений у графі 70 платіжного доручення від 10.11.2022 № 1332 не наданий.
Додатково загальна вартість транспортних витрат підтверджується наступними документами:
З викладеного вбачається, що понесені товариством витрати вартості транспортних послуг документально підтверджені та наявні у митного органу документи надавали можливість і?х перевірити.
Так, 01.11.2019 року між позивачем (клієнт) та IMOGATE SOLUTTION Sp.z.o.o. (експедитор) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 2, за умовами якого предметом цього договору є надання експедитором клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, в тому числі організації перевезень різними видами транспорту, перевалки в портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.
Згідно з п. 2.1 договору, в рамках цього договору експедитор має право:
2.1.1. Вибирати та змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, вибирати та змінювати порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах клієнта;
2.1.2. Укладати від свого імені чи від імені клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, що пов?язані з виконанням цього договору, в т. ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб і зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів та контейнерів.
Таким чином, умовами вказаного договору експедитору - IMOGATE SOLUTTION Sp.z.o.o. надано право укладати договори з іншими організаціями на виконання умов цього договору, в тому числі щодо перевезення вантажу.
За викладених обставин, посилання митного органу на вказані розбіжності, що містять у документах, є безпідставними та надуманими.
Також у рішенні про коригування митної вартості зазначено, що додатково наданий Прайс лист містить інформації щодо пропозиції продажу вузького асортименту товарів, який відповідає асортименту згідно інвойсу від 15.08.2022 № KL2022-11/3D/6A, разом з тим відповідно до інформації, наявної у відкритих інтернет джерелах, підприємство YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD виготовляє більш широкий асортимент товарів.»
Стосовно вказаних доводів митного органу, то суд зазначає, що посилання митного органу на прайс-лист від виробника продавця є безпідставними, оскільки обов`язкове подання такого документу ч.2 ст.53 МК України не передбачено.
До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.
Положеннями п.4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.
Отже, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару конкретному покупцю, а й на загальний доступ можливих покупців на власний розсуд.
Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо ширшого асортименту товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
З огляду на викладене, загальні посилання на прайс-лист, без зазначення порушення, яке впливає на митну вартість заявленого до митного оформлення товару, є безпідставною та необґрунтованою.
Дослідивши подані позивачем до митної декларації і на вимогу відповідача документи, виходячи зі змісту частини 2 статті 53 Митного Кодексу України, суд вважає їх достатніми для підтвердження заявленої митної вартості.
Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростована.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Приписами частини 6 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За умовами частини 1, частини 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Щодо коригування митницею митної вартості товару відповідно до статті 59 МК України за резервним методом визначення митної вартості товару, суд звертає увагу на те, що за приписами частини 1 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Суд звертає увагу на те, що відповідачем у рішенні про коригування заявленої митної вартості за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару було взято митні декларації: Товар № 1: № UA403020/2022/024172 від 11.11.2022, Товар № 2: № UA403020/2022/024172 від 11.11.2022, № UA500020/2022/019762 від 16.11.2022, водночас у суду відсутні докази того, що митна вартість товарів за вказаним деклараціями не була оскаржена до в судовому порядку.
Крім того, суд зазначає, що відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідний товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо), однак вказані відомості відповідачем у рішенні не наведені.
Також, відповідач у мотивувальній частині рішення посилався на наявність інформації щодо аналогічних товарів, але під час застосування методів визначення митної вартості зазначив про відсутність можливості здійснити коригування за методом 2б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 09.04.2021 у справі № 804/5143/16, в якій зазначено, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Саме ж по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення .
Таким чином, суд, оцінивши наявні в матеріалах справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, дійшов висновку про підтвердження заявленої митної вартості товарів за основним методом (за ціною договору), недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом, наявності встановлених частиною 1 і частиною 2 статті 58 МК України. Відповідачем не наведено обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці від 01.12.2022 року № UA204000/2022/000194/2 є такими, що суперечить закону та підлягає скасуванню.
Оцінюючи правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За умовами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень частини 1 статті 139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204000/2022/000194/2 від 01.12.2022.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20.04.2023 року.

Суддя О.С. Луніна