Справа № 580/342/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року справа № 580/342/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про відмову позивачу у призначенні, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із установленням 3 групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, відповідно до підп. в п.3 ч.1 ст.99 Закону України Про Національну поліцію;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та призначити, нарахувати і виплатити йому одноразову грошову допомогу, передбачену п.3 ч.1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із установленням 3 групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, відповідно до підп. в п.3 ч.1 ст.99 Закону України Про Національну поліцію, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно відмовив у нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги у вищевказаному розмірі, право на яку він має за законом. Позивач наголошував, що 07.01.2007 з ним стався нещасний випадок, за наслідками розслідування якого 18.01.2021 складені акти НТ та Н-5, відповідно до яких нещасний випадок стався під час проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

26.01.2021 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з причинним зв`язком захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, у зв`язку з чим, призначено грошову допомогу в розмірі 158900,00 грн.

За наслідками судового оскарження актів від 18.01.2021 НТ та Н-5, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №580/815/21 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021, зазначені акти скасовано та зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України у Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку.

На виконання вказаних судових рішень, проведено повторне розслідування нещасного випадку та за його наслідками складено акти від 28.09.2021 форми Н-1 та Н-5, за висновками яких нещасний випадок стався у період проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

20.10.2021 М(ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області винесла постанову №26 відповідно до якої: захворювання - пов`язане з проходженням служби в поліції, травма - пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Вказані документи подані позивачем відповідачу із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги з урахуванням виплаченої суми. Однак відповідач, на переконання позивача, протиправно відмовив у призначенні виплати такої допомоги з огляду на те, що інвалідність позивачу установлена у термін понад 6 місяців з часу звільнення його зі служби.

Позивач стверджує, що зміна причинного зв`язку захворювання з «в період проходження служби» на «пов`язане з виконанням службових обов`язків» відбулась за наслідками виконання судового рішення, а не за наслідками повторного огляду МСЕК, що дає підстави для висновку про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги у розмірі 250 прожиткових мінімумів на час установлення йому вперше 3 групи інвалідності у січні 2021 року.

Ухвалою від 24.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

14.02.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки 2 група інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, встановлена позивачу 23.12.2021, тобто після 6 місяців з дня звільненні зі служби в поліції, а тому з урахуванням, визначених ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» строків, позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач з 01.07.2005 проходив службу в Кам`янському РВ УМВС України в Черкаській області.

За наслідками медичного обстеження позивача Медичною (ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області складено свідоцтво про хворобу від 23.09.2020 №208 відповідно до якого встановлено захворювання, так, пов`язані з проходженням служби в поліції. Постанова про причинний зв`язок травми не прийнята, так як відсутні документи, які підтверджують характер травми (акти Н-1 чи НТ).

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01.10.2020 №253 о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно з п.2 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу).

У подальшому, ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області проведено розслідування нещасного випадку, що стався 07.01.2007 з начальником відділення дільничних інспекторів міліції Кам`янського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції Водоп`яновим С.О., за наслідками якого складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 18.01.2021, та встановлено, що нещасний випадок стався в період проходження служби, та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 26.01.2021 серії 12 ААБ №777112 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності. Причина інвалідності захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Відповідно до листа відповідача від 03.03.2021 №29/В-38 позивачу на підставі його заяви від 17.02.2021 призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, в розмірі 158900,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №580/815/21 визнано протиправним та скасовано акт ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 18.01.2021 №18 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 07.01.2007 з начальником відділення дільничних інспекторів міліції Кам`янського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

Зобов`язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 07.01.2007 з начальником відділення дільничних інспекторів міліції Кам`янського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та на підставі Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, скласти та затвердити акти за формами Н-5* та Н-1* про те, що нещасний випадок трапився 07.01.2007 з начальником відділення дільничних інспекторів міліції Кам`янського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 у період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року змінено. Викладено четвертий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 07.01.2007 з начальником відділення дільничних інспекторів міліції Кам`янського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та на підставі Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, скласти та затвердити акти з урахування висновків суду».

На виконання вказаних судових рішень, проведено повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 07.01.2007, та за його наслідками складено акти від 28.09.2021 форми Н-1 №14 та Н-5, за висновками яких нещасний випадок стався у період проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

20.10.2021 медична (ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області винесла постанову №26 відповідно до якої: захворювання - пов`язане з проходженням служби в поліції, травма - пов`язана з виконанням службових обов`язків. Постанову по причинному зв`язку захворювань у свідоцтві про хворобу від 23.09.2020 №208 відмінено. Постанова прийнята згідно з медичною документацією на час фактичного звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції станом на 23.09.2020.

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 23.12.2021 серії 12 ААВ №358209 позивачу з 20.12.2021 встановлено ІІ групу інвалідності. Причина інвалідності травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

19.10.2022 позивач звернувся до ГУНП в Черкаській області із заявою (вх. від 19.10.2022 №11/В9943) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що йому призначено ІІ групу інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

За наслідками розгляду цієї заяви, 15.11.2022 начальником ГУНП в Черкаській області затверджено висновок щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.11.2022 №29/В-255 позивачу повідомлено, що на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Зважаючи, що позивач звільнений зі служби в поліції 06.10.2020, а ІІ група інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, йому встановлена 20.12.2021, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки термін, передбачений Законом України «Про Національну поліцію», перевищений.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч.3 ст.99 Закону №580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, а саме: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно з ч.2 ст.97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4).

Згідно з підп.2 п.1 Розділу ІІ Порядку №4 у разі встановлення поліцейському інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

На підставі п.1 Розділу ІІІ Порядку №4 формування документів для призначення та виплати ОГД в органах поліції, закладах освіти здійснюється бухгалтерською службою у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП), підрозділами правового забезпечення органів поліції та закладів освіти, а також працівниками медичних (військово-лікарських) комісій МВС (далі - ВЛК).

Формування документів для призначення та виплати ОГД поліцейським, які були відряджені до органів державної влади, здійснюється органом поліції, в якому особа займала посаду до відрядження, або органом поліції, наказом якого особа була звільнена зі служби в поліції.

СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.

ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.

Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.

Бухгалтерські служби відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.

Керівники органів поліції, закладів освіти відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Порядку №4 посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

На підставі п.3 Розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади.

На підстави п.5. Розділу ІІІ Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Оцінюючи підстави відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, суд врахував, що відповідно до під.2 п.1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності у позивача виникло 26.01.2021, адже саме з цього дня йому встановлено 3 групу інвалідності (виписка МСЕК серії 12 ААБ №777112).

Стосовно причинного зв`язку інвалідності, суд зазначає таке.

Як установлено судом 06.01.2007 позивач заступив у добове чергування у складі слідчо-оперативної групи Кам`янського РВ УМВС та після надходження о 23 год. 00 хв. на лінію 102 повідомлення про конфлікт громадян, спільно з іншим працівником міліції ОСОБА_2 виїхали до с.Михайлівка. Після приїзду на місце виклику, вони помітили групу з 20 осіб, які конфліктували між собою, та почали вчиняти дії щодо припинення конфлікту. Працівниками міліції, відповідно до вимог Закону України Про міліцію для захисту та припинення протиправних дій було прийнято рішення про застосування спеціальних засобів КГ-73, газових балончиків, однак невстановлені особи схопили позивача та нанесли йому тілесні ушкодження. Через деякий час додатково прибули працівники міліції Кам`янського РВ УМВС та припинили конфлікт громадян, позивачу та ОСОБА_2 була надана медична допомога та були відправлені до приймального відділення Кам`янської ЦРЛ.

Позивач проходив стаціонарне лікування у Кам`янській ЦРЛ у період з 10.01.2007 до 19.01.2007.

23 вересня 2020 року медична (ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області здійснила медичне обстеження позивача та склала свідоцтво про хворобу від 23.09.2020 №208.

У вказаному свідоцтві, зокрема, зазначено, що 07.01.2007 позивач отримав траву голови. Лікувався в Кам`янській ЦРЛ з діагнозом «Чисельні забої, садна потиличної та тім`яних ділянок голови, спини. Підшкірні гематоми. Забій ГВХ. ЗЧМТ, струс головного мозку».

У розділі 11 свідоцтва зазначено: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. Наслідки перенесеної ЧМТ (2007 струс головного мозку) у вигляді вегетативної нестійкості. Постанова по причинному зв`язку травми не прийнята, так як відсутні необхідні документи, які підтверджують характер травми (акти Н-1 чи НТ)».

За наслідками розслідування вищеописаного нещасного випадку, Ліквідаційна комісія УМВС України у Черкаській області 18.01.2021 склала акти НТ та Н-5, відповідно до яких нещасний випадок стався під час проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

У зв`язку із цим, 26.01.2021 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з причинним зв`язком захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції (виписка МСЕК серії 12ААБ №777112 від 26.01.2021).

За наслідками судового оскарження вищевказаних актів від 18.01.2021 НТ та Н-5, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 в адміністративній справі №580/815/21 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021, зазначені акти скасовано та зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України у Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку.

На виконання вказаних судових рішень, проведено повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, та за його наслідками складено акти від 28.09.2021 форми Н-1 та Н-5, за висновками яких нещасний випадок стався у період проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

20.10.2021 медична (ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області винесла постанову №26 відповідно до якої: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. Наслідки перенесеної ЧМТ (2007 струс головного мозку) у вигляді вегетативної нестійкості, Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, акт Н-1 №14 від 28.09.2021. Постанова прийнята згідно з медичною документацією на час фактичного звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції станом на 23.09.2020».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що встановлення позивачу постановою від 20.10.2021 №26 причинного зв`язку травми - «пов`язана з виконанням службових обов`язків» станом на 23.09.2020 відбулось за наслідками судового оскарження результатів службового розслідування нещасного випадку (актів від 18.01.2021 НТ та Н-5) в адміністративній справі №580/815/21, проведення на виконання судових рішень повторного службового розслідування та складення актів від 28.09.2021 форми Н-1 та Н-5, за висновками яких нещасний випадок стався у період проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №380/8892/21.

Оскільки вказаними вище доказами підтверджено наявність у позивача станом на час установлення йому 3 групи інвалідності 26.01.2021 травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, суд дійшов висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму виникло у позивача під час встановлення ІІІ групи інвалідності, тобто 26.01.2021.

Суд зазначає, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

У пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на викладене, на переконання суду, безпідставним є доводи відповідача про відсутність у позивача права на призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму на підставі п.3 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII.

Крім того, ст.101 Закону №580-VIII визначений вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються. Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Наявності вказаних підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у позивача не доведено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у сукупності установлених обставин наявними доказами підтверджується факт наявності у позивача травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків станом на час встановлення 3 групи інвалідності, що є підставою для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, з урахуванням вже призначеної допомоги (158900,00 грн.).

Щодо вимоги зобов`язати відповідача призначити, нарахувати і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 Розділу 4 Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

На підставі п.3 Розділу 4 Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Пунктом 6 Розділу 4 Порядку №4 визначено, що поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського нарахування та виплата ОГД здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу. Виплата проводиться фінансовим підрозділом за останнім місцем проходження служби поліцейським шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку або через касу органу поліції, навчального закладу. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків) зазначаються у заяві (додаток 4).

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів (п.6 Розділу 4 Порядку №4).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справа №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 справа №826/8803/15, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Натомість, у цій справі, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

У постанові від 26 червня 2018 року у справі №809/1231/16 Верховний Суд зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Суд наголошує, що відповідно до ст.13 Європейської конвенції з прав людини кожен, чиї права, свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Враховуючи, що під час розгляду цієї справи встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250 прожиткових мінімумів, у зв`язку зі встановленням 3 групи інвалідності, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у вказаному розмірі (з урахуванням вже призначеної суми 158900,00 грн.).

Позовні вимоги нарахувати та виплатити позивачу вищевказану допомогу суд вважає передчасними, оскільки, як зазначено, вище її нарахуванню та виплаті передує рішення про призначення такої допомоги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, поновленню підлягають порушені права позивача.

Зважаючи, що рішення про призначення вказаної допомоги не приймалось, і відповідач не здійснював відмови саме у виплаті такої допомоги, вищевказана позовна вимога направлена на захист прав позивача, що не були порушені.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, з урахуванням раніше призначеної допомоги.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.57, ) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" у розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, з урахуванням раніше призначеної допомоги.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ