Справа № 580/487/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року справа № 580/487/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування акту і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Акт №52 спеціального розслідування нещасного випадку від 29.12.2022 форми Н-1/НПВ, що стався з позивачем 19.10.2022;

зобов`язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 19.10.2022, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.10.2022 позивач на підставі доручення керівника у наряді разом із співробітником поліції ОСОБА_2 здійснював супровід хворого на психічні розлади ОСОБА_3 з м. Умань до м. Сміла приватним автомобілем під керуванням ОСОБА_4 . Під час руху по автодорозі Н-16 ОСОБА_4 не впорався з керуванням автомобіля та здійснив з`їзд у кювет, внаслідок чого позивач отримав травми у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та перелому ключиці із зміщенням.

Однак, за наслідками розслідування нещасного випадку комісія склала спірний акт відповідно до якого травма настала внаслідок вчинення позивачем дисциплінарного проступку, тому нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Позивач вказує, що за наслідками службового розслідування вищевказаної події встановлено, що під час руху в автомобілі позивач не був пристебнутий паском безпеки, а отже допустив порушення, що мають ознаки дисциплінарного проступку. Однак, позивач не притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а лише попереджений про необхідність дотримання службової дисципліни, що не є видом дисциплінарного стягнення.

Крім того, не користування позивачем паском безпеки було службовою необхідністю реагувати на можливі прояви неадекватної поведінки хворого на психічні розлади ОСОБА_3 та належно виконувати службові обов`язки.

Також, спірний акт не відповідає вимогам порядку розслідування нещасних випадків, зокрема, в п.10 у графі «матеріали, які додаються до акту» значиться прочерк. Розслідування проведене з перевищенням встановленого строку його проведення.

Тому позивач вважає, що спірний акт складений всупереч порядку розслідування нещасних випадків з порушенням правових підстав для визначення характеру події.

Ухвалою суду від 30.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження.

14.02.2023 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що за наслідками службового розслідування встановлено недотримання позивачем під час вищевказаної події вимог законодавства, що має ознаки дисциплінарного проступку.

Оскільки нещасний випадок з позивачем стався внаслідок його діяння, яке є дисциплінарним проступком, що відповідно до підп.3 п.8 Розділу 3 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказ Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705, є обставиною визнання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

20.02.2023 позивач надав суду відповідь на відзив з подібними позовній заяві доводами.

Оцінивши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

18.11.2022 т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області затвердив висновок службового розслідування за фактом вчинення окремими поліцейськими Уманського РУП ГУНП порушень, які мають ознаки дисциплінарного проступку, та призвели до травмування останніх.

У вказаному висновку зазначено, що 19.10.2022 о 14.37 год до відділу служби 102 УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що на автомобільній дорозі в межах с.Ротмістрівка Черкаської області сталась дорожньо-транспортна подія з потерпілими, серед яких є працівники поліції.

Цього ж дня, тобто 19.10.2022, звернення відділом поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за №10333.

Службовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2022 до Уманського РУП ГУНП за вхідним №8258 надійшов лист КНП «Уманська психіатрична лікарня» про необхідність виділення поліцейських для перевезення хворого гр. ОСОБА_3 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» у зв`язку із загостренням психічного стану та загрозою для оточуючих.

До зазначеного листа, відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», приєднано направлення на госпіталізацію гр. ОСОБА_3 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня», а саме: через створення загрози хворим безпосередньої небезпеки для оточуючих.

Водночас до Уманського РУП ГУНП за вхідним №8258/1 надійшла заява гр. ОСОБА_4 про необхідність виділення поліцейських для супроводу його дядька гр. ОСОБА_3 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня».

19.10.2022 начальником Уманського РУП ГУНП полковником поліції ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. З ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу», видано доручення №162, відповідно до якого створено наряд супроводу у складі інспектора відділу превенції Уманського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору превентивної комунікації відділу превенції Уманського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2

19.10.2022 о 12.00 год. заступником начальника Уманського РУП з превентивної діяльності ГУНП майором поліції ОСОБА_6 проведено цільовий інструктаж капітану поліції ОСОБА_1 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними записами в Журналі реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю в Уманському РУП ГУНП.

Після проведеного інструктажу капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 отримали спеціальні засоби активної оборони (гумовий кийок, газовий балончик споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії і кайданки), про що зроблено відповідні записи в Книзі обліку видачі й приймання озброєння Уманського РУП ГУНП.

Опитані під час проведення службовою розслідування полковник поліції ОСОБА_5 , майор поліції ОСОБА_6 , капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підтвердили вище викладене.

Після цього, гр. ОСОБА_4 керуючи приватним автомобілем Volkswagen Caddi, р.н. НОМЕР_1 , разом з своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 , прибули до Уманського РУП ГУНП, де забрали капітана поліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 і поїхали до КНП «Уманська психіатрична лікарня».

Перебуваючи в КНП «Уманська психіатрична лікарня» поліцейські разом з гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 забрали хворого гр. ОСОБА_3 , якого розмістили на задньому сидінні автомобіля Volkswagen Caddi, р.н. НОМЕР_1 , разом з поліцейськими та направились в напрямку м. Сміла.

До гр. ОСОБА_3 поліцейські фізичної сили та спеціальних засобів не застосовували, оскільки останній поводив себе спокійно

В подальшому, гр. ОСОБА_4 рухаючись по автодорозі Н-16 «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань», на відрізку дороги 79 км+400 м, не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд у кювет праворуч, внаслідок чого авто перевернулося та зупинилось.

Після чого, гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_7 гр. ОСОБА_3 , капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 покинули автомобіль.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 надав вказівку гр. ОСОБА_4 повідомити про вказану подію до відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП і викликати на місце події швидку медичну допомогу, що останній і зробив

В цей же час, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив про вказану подію начальника відділу превенції Уманського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 .

Опитані під час проведення службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснили, що засобами пасивної безпеки, а саме ременем безпеки не користувались, оскільки їм необхідно було контролювати поведінку психічно хворого ОСОБА_3 та реагувати на можливі її зміни, тобто агресію, оскільки відповідно до інформації КНП «Уманська психіатрична лікарня» в останнього відбулось загострення психічного стану та він створював загрозу для оточуючих. Також опитувані зазначили, що перед з`їздом в кювет, рухаючись по дорозі автомобіль почало заносити та кидати в різні сторони.

Таким чином, капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 допустили порушення вимог п. 5.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзаців 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016. №1179.

19.10.2022 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху гр. ОСОБА_4 , слідчим відділенням ВП №2 Черкаського РУП ГУНП відомості внесено до ЄРДР №0000650 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Бригадою швидкої медичної допомоги капітана поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_7 і ОСОБА_3 доставлено до КНП «Смілянська багато профільна лікарня імені Софії Бобринської», де їх було оглянуто та встановлено діагнози: капітану поліції ОСОБА_1 закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням; старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом лівої ключиці, рвана рана лівого вуха; гр. ОСОБА_7 ЗЧМТ, СГМ; гр. ОСОБА_3 ЗЧМТ, СГМ, розсічена рана волосяної частини голови, супутнє захворювання шизофренія параноїдна форма безперервний перебіг.

Капітан поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7 госпіталізовані не були.

Опитані у ході проведення службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснили, що після того, як автомобіль зупинився та вони його покинули, відчули болі в руках. Вищезазначені тілесні ушкодження зі слів поліцейських отримані під час ДТП в наслідок того, що автомобіль перекидався та вони різними частинами тіла бились об деталі салону автомобіля.

Скоєння капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 дисциплінарних проступків стало можливим унаслідок ігнорування ним вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та інших нормативно-правових актів, ідо регламентують діяльність поліції.

За наслідками службового розслідування комісія дійшла висновку:

- службове розслідування за рапортом начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_10 від 19.10.2022 № 158рп/48/01-2022 щодо можливих порушень, допущених окремими працівниками Уманського РУП ГУНП, що мають ознаки дисциплінарного проступку, закінчити.

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п 5.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзаців 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор відділу превенції Уманського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , однак керуючись п.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, попередити останнього про необхідність дотримання службової дисципліни.

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п. 5.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзаців 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор сектору превентивної комунікації відділу превенції Уманського РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , однак керуючись п.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, попередити останнього про необхідність дотримання службової дисципліни.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 20.10.2022 №2014 «Про створення спеціальної комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку» призначено проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 19.10.2022 із поліцейськими Уманського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2

29.12.2022 т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області затвердив акт Форми Н-1/НПВ №52 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 19.10.2022 з інспектором відділу превенції Уманського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку акту спеціальна комісія нещасного випадку кваліфікувала, що травмування 19.10.2022 інспектора відділу превенції Уманського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 настало внаслідок учинення ним діяння, яке є дисциплінарним проступком, тому розслідуваний нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись із вказаним актом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, врегульована Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705 (далі Порядок №705).

Згідно з визначенням термінів, наведених у пункті 3 розділу I Порядку №705, нещасним випадком є отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку №705 за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).

На підставі вимог пункту 6 розділу III Порядку №705 комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана:

1) провести засідання, на якому розглянути інформацію про нещасний випадок, розподілити функції між членами комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та скласти протокол засідання;

2) провести фотографування, обстежити місце нещасного випадку та скласти протокол огляду місця, де стався нещасний випадок;

3) одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку;

4) вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок;

5) визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку;

6) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

7) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертиз тощо для встановлення причин настання нещасного випадку;

8) з`ясувати обставини перебування потерпілого поліцейського у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; учинення ним кримінального, адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства;

9) установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам;

10) кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

11) прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний;

12) скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції;

13) розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною);

14) передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження;

15) додержуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих поліцейських та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Оскільки спір стосується кваліфікації події, що сталася з позивачем, як такої, що пов`язана чи не пов`язана з виконанням службових обов`язків позивачем, суд врахував таке.

Згідно з пунктом 7 розділу III Порядку №705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:

1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;

2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.

Пунктом 8 розділу III Порядку №705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є:

1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію»;

2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);

3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;

4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).

Тобто вказані норми визначають чітке коло обставин, які повинні бути з`ясовані під час службового розслідування відповідною комісією.

Оцінюючи дотримання відповідачем вимог Порядку №705 щодо встановлення визначених ним фактів для оцінки події такою, що не пов`язана з виконанням службових обов`язків, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, 18.11.2022 т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області затвердив висновок службового розслідування за фактом вчинення інспектором відділу превенції Уманського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 та інспектора сектору превентивної комунікації відділу превенції Уманського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

За наслідками службового розслідування комісія дійшла висновку за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п.5.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзаців 1, 2 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, капітан поліції ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак керуючись п.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, попередити останнього про необхідність дотримання службової дисципліни.

Доказів оскарження або скасування у встановленому законом порядку вищевказаного висновку службового розслідування суду не надано.

Таким чином, оскільки під час отримання позивачем травми в його діях встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що відповідач на підставі підп.3 п.8 розділу ІІІ Порядку №705 правомірно склав спірний Акт №52 за формою Н-1/НПВ, відповідно до якого нещасний випадок трапився з позивачем в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Стосовно доводів позивача, що він не притягнутий до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, а лише попереджений про необхідність дотримання службової дисципліни, що не є видом дисциплінарного стягнення, суд зазначає таке.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який відповідно до преамбули визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Аналіз наведених положень та Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

За порушення службової дисципліни відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком на підставі ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Водночас, відповідно до ч.11 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, захід попередження про необхідність дотримання поліцейським службової дисципліни застосовується за наслідками вчинення дисциплінарного проступку.

Оскільки диспозиція підп.3 п.8 розділу ІІІ Порядку №705 передбачає наслідок визнання нещасного випадку таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, у разі його настання, внаслідок учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є дисциплінарним проступком, факт притягнення/непритягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не впливає на застосування вказаної норми.

Тому протилежні доводи позивача суд вважає необґрунтованими.

Щодо посилання позивача на процедурні порушення Порядку №705, зокрема, в п.10 акту в графі «матеріали, які додаються до акту» значиться прочерк. Розслідування проведене з перевищенням встановленого строку його проведення, суд зазначає таке.

Суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16 відповідно до яких порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного акта, які б могли вплинути на висновок комісії про те, що нещасний випадок, який стався з позивачем, трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Отже, доводи позивача про протиправність спірних актів є необґрунтованими, позовні не підлягають задоволенню, а судові витрати розподілу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ