Справа № 580/1528/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року справа № 580/1528/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 лютого 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому позивач просить зобов`язати відповідача зняти арешт з усього належного позивачу майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2012 ВП №28201287.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2012 ВП №28201287 накладено арешт на майно позивачки. Однак після винесення постанови про повернення виконавчого листа відповідач не зняв накладений на майно і кошти позивачки арешт та листом від 18.01.2023 №12281/26.25-43/2513 повідомив її, що відсутні підстави для скасування накладеного арешту на майно і кошти позивачки.

Ухвалою суду від 03.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надіслав до суду відзив, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що перевіркою АСВП встановлено, що на примусовому виконанні в Центральному відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження № 28201287 з виконання листа від 21.07.2011 № 2-2348, виданого Придніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрінбанк» боргу в сумі 1876066,55 грн, 1519,56 евро. 13.11.2012 головним державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Черкаси Головного управління юстиції у Черкаській області Чепурною М. В. у ВП № 28201287 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Представник відповідача зазначив, що законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувану, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження № 28201287 з виконання листа від 21.07.2011 № 2-2348, виданого Придніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрінбанк» боргу в сумі 1876066,55 грн, 1519,56 евро.

Для забезпечення виконання рішення та з метою погашення заборгованості у повному обсязі державним виконавцем вжито заходів примусового виконання рішення суду, в тому числі накладено арешт на майно позивача постановою від 08.02.2012 ВП № 28201287.

13 листопада 2012 року ВП № 28201287 завершене на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату винесення постанови) за заявою стягувача про повернення виконавчого документа.

Станом на дату звернення з даним позовом стягувач повторно не пред`явив виконавчий лист № 2-2348/11 від 21.07.2011 до виконання.

12.04.2022 позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила зняти арешт з належного їй майна.

Відповідач листом від 18.01.2023 №12281/26.25-43/2513 повідомив позивачку про те, що відсутні підстави для скасування накладеного арешту на майно і кошти позивачки

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 1 статті 56 Закону визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Виходячи з наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна і коштів боржника застосовується з метою реального задоволення вимог стягувана за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника чи списання коштів з його рахунків, що може здійснюватися у межах чинного виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (який діяв у період здійснення виконавчого провадження № 28201287) встановлено, що повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення виконавчого листа № 2-2348/11 обчислювався з дати винесення постанови про повернення виконавчого документа і становив 1 рік, тобто до 13 листопада 2013 року.

Разом з тим, пунктом 7 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» , повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів, визначено підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

З приводу посилання Центрального відділу ДВС у місті Черкаси у листі від 18.01.2023 № 12281/26.25-43/2513 на нестягнення з боржника виконавчого збору і витрат виконавчого провадження № 28201287, суд зазначає таке.

Під час закінчення виконавчого провадження № 28201287 стягнення виконавчого збору виділене в окреме виконавче провадження № 35391413, відкрите 13 листопада 2012 року. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, вказане виконавче провадження 23 лютого 2016 року передане на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Постановою Відділу примусового виконання рішень від 30 серпня 2018 року виконавче провадження № 35391413 завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Вказаний строк, згідно з ч. 5 ст. 12 Закону, обчислюється з дня повернення виконавчого документа.

Постанова від 13.11.2012 ВП № 28201287 про стягнення з позивача виконавчого збору повторно до виконання у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки не пред`явлена.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження № 28201287 у сумі 50,00 грн винесена Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ 13 листопада 2012 року. При завершенні виконавчого провадження № 28201287 стягнення витрат виділене в окреме виконавче провадження № 35391458, відкрите 13.11.2012.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, вказане виконавче провадження 23.02.2016 передане на виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Постановою Відділу примусового виконання рішень від 27 лютого 2017 року виконавче провадження № 35391458 завершене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, нестягнення виконавчого збору і витрат у виконавчому провадженні № 28201287 не може бути підставою для відмови у знятті арешту з майна, накладеного у виконавчому провадженні № 28201287.

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження розпочинається за заявою стягувана (п. 4 ч. 1 ст. 2, п. 1 ч.1 ст. 26, ч. 5 ст. 37), пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом, а не обов`язком стягувана.

Згідно зі ст. 40 Закону, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку зобов`язати відповідача зняти арешт з усього належного позивачу майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2012 ВП №28201287.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи за межі позовних вимог, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього належного позивачу майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2012 ВП №28201287.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО