Справа № 240/4958/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4958/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

19 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Держмитслужби на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РЦ" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25 січня 2022 року № UА101020/2022/000098 та рішення Житомирської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 25 січня 2022 року №UА101020/2022/000014/2.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЦ" понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 9855 (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 31 коп за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Держмитслужби України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що під час митного оформлення встановлено, що вартість товарів з наведеними характеристиками на ринку за кордоном перевищує фактурну вартість товарів, документи, що надані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена. Крім того зазначає, що товар ввозився позивачем відповідно до укладеного контракту № JR19219 від 19.02.2019 загальна вартість наданого якого складає 100 000,00 доларів США і він втратив чинність до дати цієї поставки, оскільки з 22.04.2019 ТОВ "РЦ" здійснено митні оформлення на суму, що перевищує 100 000,00 доларів США. Також відповідач стверджує, що 05.01.2022 декларантом було подано ЕМД №UA101020/2022/002775, відповідно до якої товар задекларовано за визначеною митницею митною вартістю та при цьому сплачено всі належні митні платежі, виходячи з даної митної вартості. Відтак, апелянт вважає, що декларант погодився із митною вартістю визначеною митницею.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 січня 2022 року позивачем було заявлено до митного оформлення придбані на підставі зовнішньоекономічного договору від 19 лютого 2019 року № JR19219 (а.с.29-31) товари - фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів та фікерти з агломерованих штучних або природних алмазів у поєднанні з частинами інших матеріалів, торговельна марка «JINSHAN», виробник : «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай.

З метою митного оформлення імпортованого товару ТОВ "РЦ" в особі декларанта ОСОБА_1 подало до Житомирської митниці ДМС України митну декларацію від 24 січня 2022 року № UA101020/2022/002375 із заявленою позивачем митною вартістю товарів 17 168,46 доларів США (а.с. 33-35).

Згідно з даними зазначеної митної декларації вартість партії товару склала:

№1. Фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів торговельної марки «JINSHAN», виробник: «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай, ціна 14 358,96 доларів США, або 406 645, 75 грн;

№2. Фікерти з агломерованих штучних алмазів у поєднанні з частинами інших матеріалів торговельної марки «JINSHAN», виробник: «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай, ціна 2 809,50 доларів США, або 79 559, 70 грн.

Для підтвердження правильності визначення ціни товару разом з митною декларацією декларантом подано такі документи:

- контракт від 19.02.2019 №JR19219, стороною якого є виробник товарів;

- пакувальний лист від 19.11.2021 № б/н;

- рахунок-проформа від 05.11.2021 № JS21574;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 19.11.2021 № JS21574

- коносамент від 19.11.2021 №MEDUX2468924;

- автотранспортна накладна від 21.01.2022 № 8724;

- платіжне доручення № 31 від 17.12.2021;

- сертифікат про походження товару №21С3505В2026/00037 від 19.11.2021.

На вимогу митного органу декларантом додатково надано:

- прайс-лист виробника товару від 04.11.2021;

- копію митної декларації країни відправлення від 19.11.2020 №00690800;

- комерційну пропозицію від 26.10.2021.

За результатами опрацювання поданих документів відповідач встановив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

25.01.2022 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2022/000014/2 (а.с. 59-60) та картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2022/000098 (а.с. 57-58).

У рішенні відповідач зазначив, що при вивченні додатково наданих на підтвердження митної вартості документів було встановлено наступне: за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Згідно із п. 3.1 Контракту № JR19219 від 19.02.2019 загальна вартість наданого контракту складає 100 000,00 доларів США. Відповідно до п. 10.2 Контракту № JR19219 від 19.02.2019 він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Відповідно наявної в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор" інформації за період 2020-2021 років ТОВ «РЦ» за вказаним контрактом з 22.04.2019 здійснено митні оформлення на суму, що перевищує 100 000,00 доларів США. Таким чином, продавець виконав свої зобов`язання за даним контрактом (поставив товарів на суму 100 000,00 доларів США), а покупець розрахувався за них. Враховуючи наведене вище, у митного органу є всі підстави вважати, що Контракт № JR19219 від 19.02.2019 втратив чинність. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення № 00690800 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки ціна за одиницю товару (0,5665 USD) не відповідає ціні товару за кодом , яка зазначена у інших товаросупровідних документах. Додатково наданий прайс-лист від 04.11.2021 не може бути використано, для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди, митними органами можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців. В даному випадку прайс-лист адресований конкретному покупцю, що не відображає дійсної ринкової вартості товару в країні його експорту. Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України не подано такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Згідно із ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваного товару № 1 проводимо консультацію, в ході якої декларанту пропонуємо інформацію щодо вартості схожого товару. Методи 2а не може бути застосований у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Митна вартість визначена за 2б методом (за ціною договору щодо подібних товарів), із врахуванням обмежень, передбачених ч. З ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД від 25.11.2021 № UA100160/2021/453992 - Вироби для шліфування та полірування природного каменю. Магнезіт (карборунд) агломерований в бакелитовій основі. Фікерти абразивні, #24-1152шт. Фікерти абразивні, #36-3456шт. Фікерти абразивні, #60-4608шт. Фікерти абразивні #120- 4608шт. Фікерти абразивні, #240-1152шт. Фікерти абразивні, #320-1152шт. Торгівельна марка Jinshan Виробник Jinshan Stone Tools Technology Co. Ltd Країна виробниц

В рішенні №UA101020/2022/000014/2 відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товару №1: фікертів абразивних L14 для граніту зі штучних матеріалів вагою нетто 24 030 кг. торговельної марки «JINSHAN», виробник «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co. Ltd», країна виробництва: Народна Республіка Китай, у сторону збільшення та встановив, що митна вартість імпортованої позивачем партії цього товару за митною декларацією від 25 січня 2022 року № UA101020/2022/002775 становить 31 719,60 доларів США, або 898 238 гривень 80 копійок по курсу НБУ на час декларування, тобто, 1,32 долари США/кг товару. Таким чином, різниця вартості товару №1, заявленої позивачем та визначеної відповідачем, становить 491 593 гривні 05 коп.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №UA101020/2022/002775 від 26.01.2022 (а.с.61-63) в якій позивач відкоригував митну вартість партії товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, та сплатив заявлену відповідачем суму мита та податку на додану вартість.

Не погодившись із зазначеними рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, а тому підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Як свідчать матеріали справи, у ході митного оформлення відповідачем вказано, що заявлена позивачем митна вартість товарів з наведеними характеристиками на ринку за кордоном перевищує фактурну вартість товарів, документи, що надані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена. Також звертає увагу, що товар ввозився позивачем відповідно до укладеного контракту № JR19219 від 19.02.2019 загальна вартість якого складає 100 000,00 доларів США та який втратив чинність до дати цієї поставки, оскільки з 22.04.2019 ТОВ "РЦ" здійснено митні оформлення на суму, що перевищує 100 000,00 доларів США.

Однак, суд зазначає, що загальна вартість товару, що ввозився ТОВ «РЦ» на митну територію України, становить 17 168,46 дол. США, у тому числі 14 358, 96 дол. США за фікерти абразивні L14 для граніту зі штучних матеріалів торговельної марки «JINSHAN», виробник : «Quanzhou Jinshan Stone Tools Technology Co, Ltd» «Jinshan Stone», країна виробництва: Народна Республіка Китай. Товар позивач оплатив у повному розмірі, що підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням в іноземній валюті № 31 від 17 грудня 2021 року (а.с. 46). Вказану ціну підтверджує також рахунок-фактура (інвойс) від 19.11.2021 № JS21574 (а.с. 44-45), копія митної декларації країни відправлення від 19.11.2020 №00690800 (а.с. 36-37).

А відтак, твердження апелянта про те, що укладений між позивачем (покупець) та компанією "QUANZHOU JINSHAN STONE TOOLS TECHNOLOGY LIMITED CO." (Китай) (продавець) контракт № JR19219 від 19.02.2019 (а.с.29-31) втратив чинність є безпідставними, оскільки доповненням №1 від 18 серпня 2020 року до контракту № JR19219 загальна сума контракту з 100 000 дол. США збільшена до 400 000 дол. США (а.с.32).

Отже, наданими декларантом митному органу справи документами підтверджено числові значення митної вартості товарів, що визначені у ЕМД від 24 січня 2022 року №UA101020/2022/002375.

Водночас, матеріали справи не містять, та апелянтом не наведено належних та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа 21-591а15) вказано, що митному органу необхідно витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалися обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом .

Суд звертає увагу, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Однак, вказана митна декларація не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Суд вважає, що наявність у митного органу інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з вказаної інформації не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15.

Висновок відповідача про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Оскільки уповноваженою особою позивача під час митного оформлення надані усі необхідні документи, що чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, а відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.