Справа № 520/534/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р. Справа № 520/534/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.01.23 по справі № 520/534/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області (), що полягає в нездійсненні лізингових платежів за договором про компенсацію частини лізингових платежів від 03.09.2019 №ДК201900543 у період з 01 квітня 2021 року по 31 серпня 2021 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 90346,62 грн як відшкодування завданих збитків та грошові кошти у сумі 25872,33 грн як інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2021 року по 16 грудня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 2235,79 грн, як відшкодування суми сплаченого судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі №520/534/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року про відмову у відкритті провадження, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що предметом спору є невиконання умов договору щодо придбаного житла. Укладений між сторонами договір про компенсацію лізінгових платежів заснований не на публічно-владних управлінських функціях управління поліції, а на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності учасників.

Апелянт вважає, що спір відноситься до компетенції адміністративного судочинства так як виник між ним (діючим поліцейським) та ГУНП в Харківській області (органом державної влади, тобто суб`єктом владних повноважень). Спір виник з приводу обставин проходження служби та стосується неналежного соціального захисту, тобто неналежного виконання ГУНП в Харківській області повноважень щодо забезпечення його житлом, право на яке позивач має відповідно до статті 96 Закону України «Про Національну поліцію» «поліцейські забезпечуються житлом на підставах і в порядку, визначених житловим законодавством».

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала відповідно до положень ст.320 КАС України скасуванню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 2015 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області. Станом на листопад 2022 року проходить службу на посаді начальника Куп`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

03 вересня 2019 року між позивачем та Державною іпотечною установою () було укладено договір фінансового лізингу № ФЛ201900475. 03 вересня 2019 року було укладено трьохсторонній договір № ДК201900543 між позивачем, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області (виступило у цьому договорі як орган забезпечення житлом) та Державною іпотечною установою. Пунктом 1.1 Договору № ДК201900543 визначено, що Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснює компенсацію частини лізингових платежів. Умови виплати зазначеної компенсації, періодичність платежів та їх розмір встановлюється договором про компенсацію лізингових платежів № ДК201900543 від 03 вересня 2019.

В березні 2021 року за результатами проведеного службового розслідування та складеного за його результатами висновку від 01 березня 2021 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01 березня 2021 року № 153 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04 березня 2021 року № 165 о/с його було звільнено зі служби в поліції. В зв`язку із звільненням позивача із служби в поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області перестало щомісячно компенсувати на рахунок Державної іпотечної установи лізингові платежі у розмірі 40 відсотків щомісячної суми від вартості житла.

В подальшому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року були скасовані вищевказані накази та позивача поновлено на службі та зобов`язано нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вказаним рішенням суду ОСОБА_1 був поновлений на службі в поліції з 04 березня 2021 року. Рішення набрало законної сили.

Позивач зауважує, що договір від 03 вересня 2019 року № ДК201900543 про компенсацію частини лізингових платежів не повинен був бути припиненими і, як наслідок, Головне управління Національної поліції в Харківській області повинно було продовжувати щомісячно компенсувати Державній іпотечній установі частини лізингових платежів у розмірі 40 відсотків від суми договору та суму винагороди за отримане позивачем у фінансовий лізинг житло у розмірі 3,8 відсотків річних. Однак з 01 квітня 2021 року і до 31 серпня 2021 року Головне управління Національної поліції в Харківській області відмовилося та не здійснювало щомісячне перерахування частини лізингових платежів та суми винагороди ДІУ. Він був вимушений самостійно щомісячно сплачувати на рахунок Державної іпотечної установи і свої платежі і платежі за Головне управління Національної поліції у розмірі 40 відсотків від суми договору та суми винагороди.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, випливає з приватно-правових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877 і від 14 листопада 2018 р. № 1201» від 17 квітня 2019 р. № 370.

Урядом внесено зміни до Положення про Національну поліцію та Порядку забезпечення Державною іпотечною установою поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту житлом на умовах фінансового лізингу.

Прийняте рішення спрямоване на поліпшення житлового забезпечення та соціального захисту поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, що буде ефективним стимулом для сумлінного виконання ними службових обов`язків.

Так, пунктом 2 Порядку визначено, що заявник це поліцейський або особа рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, що подали заяву про отримання житла на умовах фінансового лізингу відповідно до цього Порядку.

Згідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 7 Порядку забезпечення поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань житлом на умовах фінансового лізингу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1201, для забезпечення житлом на умовах фінансового лізингу поліцейський або особа рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань відповідно до цього Порядку подає органу забезпечення житлом за місцем проходження служби або відрядження заяву про отримання житла на умовах фінансового лізингу за формою, визначеною лізингодавцем, в якій зазначає специфікацію житла, яке бажає отримати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Головне управління Національної поліції в Харківській області відноситься до органів виконавчої влади та поліцейський може бути забезпечений житлом на умовах фінансового лізингу лише при проходженні ним служби в Національній поліції.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 4 КАС України спір може бути переданий на вирішення адміністративного суду, якщо хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статтею 19 КАС України визначено перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається з висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №362/643/21 від 08 червня 2022 року (п.82) спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Аналізуючи зміст позовної заяви, колегія суддів вбачає, що ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиконання умов договору фінансового лізингу, який було укладено позивачем під час проходження служби в Національній поліції, про компенсацію відповідачем частини лізингових платежів на користь Державної іпотечної установи.

Отже, вимоги позивача стосуються виконання ГУНП своїх зобов`язань, що виникли із договору фінансового лізінгу, який був укладений з метою реалізації соціальних гарантій позивача у зв`язку із проходженням ним публічної служби.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Оскільки судом першої інстанції зазначені вище обставини залишені поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовує ухвалу суду та направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 по справі № 520/534/23 - скасувати.

Справу №520/534/23 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко В.А. Калиновський