Справа № 520/6256/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20 квітня 2023 р. справа № 520/6256/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зозулєвої А.В.,

представника позивача - Нелюба С.А.,

представника відповідача-1 - Фроловой В.Р., Шєлєг К.С.,

представника відповідача-2 - Нагорной К.В.,

розглянувши у порядку ст. 287 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії , -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, боржник) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про (з урахуванням прийнятих ухвалою суду від 20.04.2023р. уточнень позовних вимог): 1) визнання бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог пункту 31 Розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що полягає у незнятті заборони (обтяження №20803228 (вид обтяження: заборона на нерухоме майно), зареєстроване на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017 у справі №640/7558/17 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) з квартири АДРЕСА_1 протиправною; 2) зобов`язання Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконати вимоги пункту 31 Розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень шляхом зняття заборони (обтяження №20803228 (вид обтяження: заборона на нерухоме майно), зареєстроване на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017 у справі №640/7558/17 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) з квартири АДРЕСА_1 ; 3) визнання протиправною бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо нерозгляду по суті скарги представника ОСОБА_1 адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича від 07.02.2023 у зведеному виконавчому провадженні №64077080; 4) визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки законності зведеного виконавчого провадження №64077080 від 08.03.2023 в частині визнання порушень частин 6, 9, 10 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" в діях в.о. начальника ВПВР УЗПВР у Харківській області Нагорної К.В.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що під час примусового виконання рішення цивільного суду в рамках зведеного виконавчого провадження майно боржника-квартира була передана на реалізацію. Оскільки майно не було реалізоване на третіх електронних торгах позивач (стягувач у зведеному виконавчому провадженні) подав заяву про залишення за собою нереалізованого майно в рахунок погашення боргу. 12.01.2023р. було складено відповідний акт та постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Однак, позивач не може оформити право власності на квартиру, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна досі є чинним обтяження № 20803228 (вид обтяження: заборона на нерухоме майно), зареєстроване на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017 р. у справі № 640/7558/17.

30.01.2023 позивач (стягував у зведеному виконавчому провадженні) подав заяву про скасування заборони та вилучення обтяження майна. Проте, вказана заява залишилася проігнорованою. Позивач стверджує, що державний виконавець на підставі п.31 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу повинен був не пізніше 13.01.2023 зняти всі арешти та заборони з такого майна. Означені вище обставини стали підставою для звернення із скаргою 07.02.2023р. на бездіяльність в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Харківській області до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у порядку, передбаченому ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». 13.03.2023 представник отримав копію Постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.03.2023. Проте, у даній постанові не було надано жодної правової оцінки доводам скаржника щодо не зняття державним виконавцем арешту з квартири. Отже, на думку позивача скаргу по суті не розглянуто, що свідчить про протиправну бездіяльність начальника УЗПВР у Харківській області. Водночас, в постанові від 08.03.2023 начальник УЗПВР у Харківській області дійшов висновку про порушення в.о. начальника ВПВР УЗПВР у Харківській області ч.ч. 6,9,10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» на тій підставі, що вона не запропонувала залишити вказане майно в рахунок погашення заборгованості іншим стягувачам. Позивач стверджує, що оскільки кожен із стягувачів володів про інформацію щодо торгів з реалізації майна боржника, проте лише позивач звернувся з відвідною заявою до державного виконавця, а другий стягувач ОСОБА_2 реалізував свої право та оскаржував дії державного виконавця щодо передачі майна боржника на торги (справа № 953/4459/21), таким чином встановлені постановою від 08.03.2023 порушення приписів ч.ч. 6,9,10 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» мають формальний характер та жодним чином не впливають на права та законні інтереси учасників виконавчого провадження.

Відповідач, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі за текстом - Відповідач №1), з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому наполягав, що встановлена перевіркою невідповідність дій/бездіяльності державних виконавцем викладена у резолютивній частині оскаржуваної постанови. Інших порушень вимог чинного законодавства державними виконавцями, перевіркою не встановлено. Отже, твердження позивача про бездіяльність щодо не розгляду скарги по суті не відповідає дійсності, оскільки скарга розглянута з дотриманням норм чинного законодавства. Спірна постанова містить всю необхідну інформацію, передбачену законом.

Відповідач, Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі за текстом - Відповідач 2), з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому наполягав, що відповідно до ч.7 розділу X наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» не пізніше наступного робочого дня з дня видач/надсилання акта про проведення електронного аукціону переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Отже, на думку, відповідача законодавцем ототожнюються поняття «акт про проведення електронних торгів» та «акт про передачу майна стягувачу в рамках погашення боргу», оскільки наслідки такого правочину мають однакову юридичну силу. Виконавець не може самовільно брати на себе функцію суду. Окрім того, зняття такої заборони саме виконавцем може вплинути на права іншого стягувача в рамках виконавчого провадження, за яким рішення суду станом на теперішній час не виконано.

Представник позивача у судовому засідання зазначив, що Відповідач №2 помилково посилається на ч.7 розділу X наказу Міністерства юстиції Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна, оскільки позивач не набув прав на майно як переможець на електронному аукціоні, а вирішив його залишити за собою в рахунок погашення боргу, оскільки майно не було реалізоване на електронних тогах.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Відповідача №2 - Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №64077080.

До складу вказаного зведеного виконавчого провадження входять наступні виконавчі провадження:

- АСВП № 63394662 з виконання виконавчого листа № 640/20199/17, виданого 08.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 13.000.000,00 грн.;

- АСВП № 64021505 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданого 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 16.000,00 грн.;

- АСВП № 64021365 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданого 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 3.955.448,85 грн.;

- АСВП № 64021218 з виконання виконавчого листа № 640/7558/17, виданого 28.07.2020 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 8.000,00 грн.;

- АСВП № 63394283 з виконання постанови № 56438721, виданої 22.10.2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_3 на користь Держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчого збору в розмірі 1.300.000,00 грн.;

- АСВП № 63394101 з виконання постанови № 56438721, виданої 22.10.2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_3 на користь Держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) витрати виконавчого провадження в розмірі 221,06 грн.

Під час примусового виконання виконавчих документів у межах зведеного виконавчого провадження ВП №64077080 було передано на реалізацію майно боржника за виконавчим провадженням - чотирикімнатну квартиру, загальною площею 145 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м. за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2007р. по справі №2-3641/07/07, реєстраційний номер майна 10555169, номер запису: П-2-5540 в книзі: 1.

Перші торги проводилися Державним підприємством «Сетам» у системі електронних торгів арештованим майном «Сетам.13.01.2021 року» було призначено проведення аукціону з лоту №458234 щодо реалізації квартири з початковою вартістю в 9.110.098,00 грн. Торги не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників. Торги не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів, за результатом чого було сформовано протокол №521440 від 13.01.2021.

Другі торги проводилися Державним підприємством «Сетам» у системі електронних торгів арештованим майном «Сетам.12.02.2021 року» було призначено проведення аукціону з лоту №462829 щодо реалізації квартири з початковою вартістю в 7.743.583,30 грн. Торги не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників. Торги не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів, за результатом чого було сформовано протокол №525563 від 12.02.2021.

Треті торги проводилися Державним підприємством «Сетам» системою електронних торгів арештованим майном «Сетам.15.03.2021 року» з лоту №466827 щодо реалізації квартири з початковою вартістю в 6.377.068,60 грн. Торги не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників. Торги не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів, за результатом чого було сформовано протокол №529591 від 15.03.2021.

19.03.2021р. до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявником через свого представника подано заяву про намір залишити за собою нереалізоване майно боржника за виконавчим провадженням - чотирикімнатну квартиру, загальною площею 145 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м. за адресою: квартира АДРЕСА_1 , за ціною 6.377.068,60 грн.

30.12.2022р. в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорною К.В. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу - ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №640/20199/17 від 08.05.2018р., виданим Київським районним судом м. Харкова.

12.01.2023р. в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорною К.В. складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: про передачу стягувачу - ОСОБА_1 , чотирикімнатної квартири, загальною площею 145 кв.м., житлова площа 106,6 кв.м., за адресою: квартира АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості в розмірі 6.377.068,60 грн. за виконавчим листом №640/20199/17 від 08.05.2018р., виданим Київським районним судом м. Харкова.

За викладеним у позові твердженням заявника перешкодою в оформленні права власності на вищевказану квартиру є наявна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона відчуження об`єктів нерухомого майна, вчинена державним реєстратором Корх О.О. Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Харківської області на підставі ухвали суду, серія та номер: 640/7558/17, видана Київським районний судом м. Харкова 31.05.2017, здійснив запис про обтяження №20803238 від 07.06.2017, вид обтяження: заборона на нерухоме майно за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

За наявними у справі копіями документів ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017р. по справі 640/7558/17 було частково задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 Зінченко С.Г. про забезпечення позову шляхом накладення арешту; накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; в іншій частині в задоволенні клопотання - відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2023р. по справі 640/7558/17 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 в особі представника адвоката Клімаша Андрія Сергійовича (тобто відповідача у справі №640/7558/17), зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №640/7558/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2023р. по справі 640/7558/17 було витребувано із Київського районного суду м. Харкова виділені матеріали справи № 640/7558/17, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Клімаша Андрія Сергійовича на ухвалу Київського районного суду м.Харкові від 28 березня 2023 року по цивільній справі № 640/7558/17, за заявою ОСОБА_3 в особі представника адвоката Клімаша Андрія Сергійовича, зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Отже, станом на час розгляду справи №520/6256/23 ухвала Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017р. по справі 640/7558/17 не скасована; накладена цим рішенням суду заборона відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , є чинною та не скасованою.

30.01.2023р. на офіційну електронну адресу Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявником через свого представника подано заяву про скасування заборони та вилучення обтяження майна.

За викладеним у позові твердженням заявника, вказана заява залишилася проігнорованою.

07.02.2023р. до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявником через свого представника подано скаргу на бездіяльність в.о. заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорної К.В.

Зі змісту поданої скарги заявник просив винести постанову про проведення перевірки зведеного виконавчого провадження №64077080 та витребування його матеріалів; здійснити перевірку законності зведеного виконавчого провадження протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження; винести постанову про результати перевірки законності зведеного виконавчого провадження №64077080; визнати бездіяльність в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорної К.В. такою, що суперечить пункту 31 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень; зобов`язати в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорну К.В. або державного виконавця, в провадженні якого буде знаходитися зведене виконавче провадження №64077080 вчинити дії, відповідно до приписів пункту 31 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме: скасувати всі арешти та заборони, накладені на квартиру АДРЕСА_1 , яка була передана ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу.

16.02.2023р. начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів, якою витребувано копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №64077080.

У період 20.02.2023р.-08.03.2023р. начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено перевірку законності зведеного виконавчого провадження №64077080.

Результати перевірки законності зведеного виконавчого провадження №64077080 оформлені оскарженою постановою ЗВП №64077080 від 08.03.2023р.

За змістом цього рішення субєкта владних повноважень, зокрема, встановлено, що матеріали зведеного виконавчого провадження №64077080 містять інформацію про вчинені державними виконавцями виконавчі дії:

-12.03.2021р. начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумним С.М. винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №64077080.

-12.03.2021р. начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розумним С.М. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження, якою встановлено зведене виконавче провадження № 64077080 передати до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

-15.03.2021р. заступником начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В`юнником К.С. винесено постанови про передачу виконавчого провадження, якими виконавчі провадження №№ 64021218, 63394662, 64021365, 64021505, 63394283, 63394101 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управлінь Міністерства юстиції (м. Харків).

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. винесені постанови про прийняття вищезазначений виконавчих проваджень.

-16.03.2021р. до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов лист КП «Харківське міське БТІ» Харківської міської ради з наданням копій правовстановлюючих документів, а також матеріалів технічної інвентаризації щодо об`єкта нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено вимогу державного виконавця, яка адресована Хурі М.М. щодо надання державному виконавцю безперешкодного доступу до нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на 25.03.2021р. о 12:00 год.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. винесено постанову про арешт майна боржника: квартири АДРЕСА_1 .

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. винесено постанову про арешт корпоративних прав боржника.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) ТОВ «Елітний дім», ТОВ «Подіум інвест», ТОВ «Сіті центр», яку адресовано до вищезазначених товариств.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено вимогу до ГУ ДМС у Харківській області про надання інформації щодо видачі та наявності у ОСОБА_3 посвідки на постійне проживанню та інформації щодо набуття громадянства України останнім.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено вимогу до Адміністрації ДПС України про надання інформації щодо перетинання державного кордону України боржником.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. винесено постанову про арешт коштів боржника.

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено вимогу щодо надання інформації про наявність, стан рахунків, рух коштів та операції за рахунками боржника ОСОБА_3

-16.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. складено виклик, який адресовано ОСОБА_3

-16.03.2021р. до Відділу надійшла заява представника Стець М.Л., що діяв в інтересах стягувача ОСОБА_2 про зупинення стягнення у виконавчих і провадженнях №№ 64021365, 63394662, ЗВП № 64077080 та долучено копії титульних сторінок скарг на дії державного виконавця з відміткою про їх отримання, ухвали Київського районного суду від 15.03.2021р.

-17.03.2021р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріною В.Р. винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№ 63394662, 64021365, 64021505, 64021218 до розгляду питання по суті (ухвала Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/4459/21).

-19.03.2021р. до Відділу примусового надійшла заява представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Нелюби С.А. про залишення за собою нереалізованого майна.

-22.03.2021р. начальником Відділу надано відповідь на заяву від 19.03.2021р. та повідомлено про зупинення вчинення виконавчих дій.

-29.03.2021р. до Відділу надійшов лист Департаменту реєстрації Харківської міської ради про виконання постанови про арешт майна боржника в частині заборони реєстрації місця проживання.

-29.03.2021р. Відділу надійшов лист АТ «ПроКредит Банк» про неприйняття до виконання постанов про арешт коштів боржника.

-07.11.2022р. до Відділу надійшла заява від 07.11.2022р. про поновлення вчинення виконавчих дій від представника стягувана ОСОБА_1 - адвоката Нелюби С.А. та розгляд його заяви від 19.03.2021р. з доданою постановою Полтавського апеляційного суду від 11.10.2022 у справі №953/4459/21 якою постановлено: апеляційну скаргу адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 задовольнити частково; ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2021 року скасувати; скасувати заходи забезпечення скарги, накладені ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2021р.

-30.12.2022р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. винесено постанови про поновлення вчинення виконавчих дій в рамках виконавчих проваджень №№ 63394662, 64021365.

-30.12.2022р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, однак графа «майно, яке передається у власність» не заповнена.

-30.12.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. винесено постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, однак графа «майно, яке передається у власність» не заповнена.

-30.12.2022р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. винесено постанову про зняття арешту з майна, якою постановлено зняти арешт з 4-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На постанові відсутній підпис державного виконавця та печатка Відділу.

-30.12.2022р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. припинені обтяження нерухомого майна №26313840, №39005350, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

-08.02.2023р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною К.В. винесено постанови про поновлення вчинення виконавчих дій в рамках виконавчих проваджень №№ 64021505, 64021218.

Згідно з оскарженою постановою ЗВП №64077080 у межах зведеного виконавчого провадження були виявлені наступні порушення:

- п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем Щедріною В.Р. не винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№ 63394283, 63394101;

- ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем Нагорною К.В. порушено строки винесення постанов про поновлення вчинення виконавчих дій від 30.12.2022р. та від 08.02.2023р.;

- ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем Нагорною К.В. не запропоновано стягувачам за зведеним виконавчим провадженням вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. При цьому, зазначено, що матеріали не містять інформації про таке повідомлення; також у матеріалах відсутнє підтвердження щодо отримання всіма стягувачами такого повідомлення, що тягне за собою порушення ч.ч. 9-10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

- п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, державним виконавцем Нагорною К.В. не дотримано вимоги Інструкції при винесенні постанови про зняття арешту з майна від 30.12.2022р. у зв`язку з відсутністю у процесуальному документі необхідних реквізитів постанови (підпис, печатка), при складанні акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 30.12.2022р. у зв`язку з тим, що у процесуальних документах не визначено майно, яке передається стягувачу;

- п. 5 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, в.о. заступника начальника Управління начальника Відділу Нагорною К.В. не долучено до вчинення виконавчих дій від 30.12.2022 та від 08.02.2023, а також заяву представника стягувача ОСОБА_1 Нелюби С.А. від 30.01.2023.

Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження ЗВП №64077080 від 08.03.2023р. перевірку виконавчого провадження ЗВП №64077080 закінчено; визнано бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедріної В.Р. такою, що порушує вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції Нагорної К.В. такою, що порушує вимоги ч. 1 ст. 35, ч. 8 ст. 48, ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7 розділу І, пункту 5 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень; доручено заступнику начальника Управління начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції або особі, що виконує його обов`язки забезпечити приведення виконавчого провадження ЗВП №64077080 у відповідність до вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, іншими законами та нормативно-правовими актами у строк до 15.03.2023, про що повідомити Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління юстиції у строк до 16.03.2023р.

Стверджуючи про протиправність постанови ЗВП №64077080 від 08.03.2023р., про вчинення Відповідачем №1 протиправної бездіяльності при розгляді скарги стягувача ОСОБА_1 від 07.02.2023р., про вчинення Відповідачем №2 протиправної бездіяльності з приводу незняття заборони обтяження №20803228 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона відчуження об`єктів нерухомого майна, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд відмічає, що у нормах ч.1 ст.48 та ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець неодноразово використовує правову категорію «арешт», але не наводить визначення цієї правової категорії.

Так, згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" унормовані відносини з приводу зняття арешту з майна і указано, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Між тим, нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» введено в обіг суміжну до правової категорії «арешт» правову категорію «обтяження», під якою за наведеним у п.5 ч.1 ст.2 цього закону визначенням розуміється - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

При цьому, за змістом п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Звідси слідує, що відомості Державного реєстру прав можуть бути внесені виключно на підставах та в порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а не будь-яких інших підзаконних актів, у тому числі прийнятих на подальший розвиток положень Закону України «Про виконавче провадження», адже у сфері функціонування Державного реєстру прав безумовний і беззаперечний пріоритет належить саме приписам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 4 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема, заборона відчуження та/або користування; арешт.

Отже, у контексті норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» законодавець розмежовує такий вид обтяження речових прав на нерухоме майно як заборона відчуження від такого виду обтяження речових прав на нерухоме майно як арешт.

За приписами п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

З положень наведених норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що державний виконавець має право легітимно виконувати функцію державного реєстратора у разі застосування такого виду обтяження речових прав на нерухоме майно як арешт, а не такого виду обтяження речових прав на нерухоме майно як заборона відчуження.

У силу спеціальних застережень ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Пунктом 1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Згідно з ч.2 ст.311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Частиною 6 Конституції України проголошено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У розумінні ч.1 ст.258 Цивільного процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно .

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Отже, ухвала цивільного суду про забезпечення цивільного позову у спосіб накладення арешту на майно та ухвала цивільного суду про забезпечення цивільного позову у спосіб заборони вчиняти певні дії є різними судовими рішеннями з приводу застосування різних видів обмеження речових прав і вчинення державним реєстратором управлінського волевиявлення з приводу припинення юридичних наслідків такого, що набрало законної сили рішення суду про накладення обмеження речових прав у вигляді заборони відчуження майна суперечить як положенням ст.ст.6, 1291 Конституції України, ч.1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», так і нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до моменту втрати згаданим рішенням суду законної сили.

Будь-які положення підзаконних актів права (у тому числі і інструкцій, на які посилається заявник) обєктивно не здатні створити правової підстави для виконання державним виконавцем функції державного реєстратора і припинення дії застосованого чинним (діючим, таким, що не втратило законної сили) судовим рішенням обтяження речового права у вигляді заборони відчуження майна.

Тому усі доводи заявника про протилежне слід визнати юридично неспроможними, а відтак, відсутня необхідність в окремій оцінці кожного доводу заявника із посиланням на правові позиції постанов Верховного Суду, адже усі ці рішення Верховного Суду є нерелевантними до обставин даного конкретного спору.

Оскільки ухвала Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017р. по справі 640/7558/17 про накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , слугувала єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційної дії/запису про обтяження №20803228 і станом на теперішній час не втратила законної сили, то суд не знаходить підстав для задоволення позову за епізодом спонукання Відповідача №2 зняти заборону обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відтак, форма та зміст правової поведінки Відповідача №2 за цим епізодом позову не призвели до порушення прав та інтересів заявника і не можуть бути кваліфіковані у якості протиправної бездіяльності у зв`язку із відсутністю правових підстав вчиняти реєстраційні дії усупереч нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та рішенню суду, котре набрало законної сили.

Продовжуючи розгляду справи в частині решти епізодів позову, суд зазначає, що ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» визначені правила черговості розподілу стягнутих з боржника грошових сум, а положеннями ч.2 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» запроваджено правило пропорційності задоволення вимог кредиторів однієї черги у разі недостатності стягнутої суми для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги і указано, що вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Між тим, відповідно до ч.6 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Відповідно до ч.9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Як то указано, у ч.10 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Отже, у разі застосування процедури стягнення за ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець прямо не передбачив правила пропорційного захисту прав усіх стягувачів однієї черги, ідентичного до приписів ч.2 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 31 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 512/5; далі за текстом Інструкція №512/5) після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронному аукціоні або після його передачі стягувачу.

Відповідно до ч.7 розділу X Порядку реалізації арештованого майна (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5) не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до приписів частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження регламентовано розділом ХІІ Інструкції №512/5.

Так, абз. 6 п. 1 розділу ХІІ Інструкції №512/5 передбачено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Пунктами 2, 3 розділу ХІІ Інструкції №512/5 передбачено, що посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу ХІІ Інструкції №512/5 перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Суд враховує, що положення Інструкції №512/5, як підзаконного нормативно-правового акту, деталізують норми Закону України "Про виконавче провадження" і прямо передбачають, що у постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження має міститися висновок щодо відповідності вимогам чинного законодавства всіх вчинених виконавцем дій.

У спірних правовідносинах, у поданій скарзі заявником чітко заявлено про визнання бездіяльності в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорної К.В. такою, що суперечить пункту 31 Розділу VIII Інструкції №512/5.

При цьому, у постанові про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів від 16.02.2023 Відповідачем №1 було указано, що надійшла скарга представника стягувача від 07.02.2023, з метою здійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій, у зведеному виконавчому провадженні № 64077080 постановлено здійснити перевірку.

Проте, в оскарженій постанові ЗВП №64077080 від 08.03.2023р. жодних висновків стосовно вимог і доводів скарги заявника від 07.02.2023р. не сформульовано.

Указане суперечить положенням ч.2 ст.2 КАС України, котрі висувають вимоги до усіх правових актів індивідуальної дії субєктів владних повноважень.

Суд визнає обґрунтованим твердження Відповідача №1 про те, що під час проведення перевірки законності виконавчого провадження на підставі дослідження витребуваних матеріалів виконавчого провадження посадова особа зобов`язана зазначити всі порушення, які вона виявила.

Натомість, оскільки перевірка законності виконавчого провадження проводилась саме за скаргою стягувача з підстав не вчинення дій державним виконавцем щодо скасування заборони, накладеної на квартиру АДРЕСА_1 , яка була передана ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, то в першу чергу необхідно було надати оцінку правомірності або неправомірності дій/бездільності державного виконавця саме з питань порушених у скарзі.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Відповідача №1 - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо нерозгляду по суті скарги представника ОСОБА_1 адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича від 07.02.2023 у зведеному виконавчому провадженні №64077080, та задоволення позову за цим епізодом.

Стосовно вимоги позову про визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки законності зведеного виконавчого провадження №64077080 від 08.03.2023 в частині визнання порушень частин 6, 9, 10 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" в діях в.о. начальника ВПВР УЗПВР у Харківській області Нагорної К.В. суд зазначає, що перевіркою виявлено порушення ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: державним виконавцем Нагорною К.В. не запропоновано стягувачам за зведеним виконавчим провадженням вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. При цьому, зазначено, що матеріали не містять інформації про таке повідомлення; також у матеріалах відсутнє підтвердження щодо отримання всіма стягувачами такого повідомлення, що тягне за собою порушення ч.ч. 9-10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач стверджує, що встановлені порушення мають формальний характер та жодним чином не впливають на права та законні інтереси учасників виконавчого провадження, а спрямовані виключно на безпідставне затягування виконання остаточного рішення суду.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 16.03.2023р. (до подачі позову до суду - 23.03.2023) Відповідач №2 на усунення виявленого порушення направила всім стягувачам за зведеним виконавчим провадженням повідомлення у порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону було викладено Верховним Судом у постанові від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

В даному випадку висновок Відповідача №1 не впливає ані на права (інтереси), ані на обов`язки позивача як стягувача у зведеному виконавчому провадженні ЗВП №64077080.

Відсутність факту порушення прав (інтересів) заявника є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові в цій частині.

Стосовно вимоги позову до Відповідача №2, то суд додатково до викладених вище міркувань зазначає, що відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» окремими та самостійними підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема: як норми п.5 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно), так і норми п.6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову).

У спірних правовідносинах відсутня подія отримання державним виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Станом на час розгляду справи №520/6256/23 ухвала Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017р. по справі 640/7558/17 не скасована; заборона відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , є чинною та не припинила юридичної дії.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

До того ж, суд бере до уваги, що в ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2023р. по справі №640/7558/17, якою було відмовлено в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 640/7558/17, зокрема зазначено, що до суду не надано відомостей, що виконавче провадження було закінчено з підстав виконання судового рішення від 12.12.2017, а стосовно неможливості зареєструвати право власності у зв`язку з наявністю ухвали суду від 31.05.2017 зазначено, що відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному проваджені.

Таким чином, судом не знайдено підстав для визнання протиправої бездіяльності Відповідача №2 з приводу зняття заборони обтяження №20803228 (вид обтяження: заборона на нерухоме майно), зареєстроване на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2017 у справі №640/7558/17 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору; дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору; із достатньою поза розумним сумнівом повнотою виклав власні міркування з приводу юридичної оцінки доводів сторін спору, юридичної оцінки обставин справи та тлумачення змісту належних норм права.

Решта доводів сторін на окрему оцінку не заслуговує, позаяк об`єктивно не здатна вплинути на правильність результату вирішення цього спору по суті.

Підтверджений у ході розгляду справи факт порушення прав та інтересів заявника у галузі примусового виконання рішення суду за виконавчими провадженнями є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову в частині позовних вимог.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу в розмірі 20.000 грн., що заявлено позивачем у позовній заяві, судом буде вирішуватися в порядку передбаченому ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльністю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду по суті скарги представника ОСОБА_1 адвоката Нелюби Сергія Анатолійовича від 07.02.2023 року у зведеному виконавчому провадженні №64077080.

Позов у решті вимог залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код 43316700, місцезнаходження 61024, м. Харків, вул. Студентська, 5/4) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610,40 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Суддя О.В. Старосєльцева