Справа № 540/3163/20
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/3163/20
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.І.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про виконання рішення суду в адміністративній справі № 540/3163/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021, задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 № 6/2/341 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 № 6/2/341 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, з урахуванням виплачених сум пенсії. В решті вимог відмовлено.

В подальшому, 18.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:

1. Визнати протиправними:

- бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що полягає у невиконання ним рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 боргу по його пенсії за період з 01.04.2019 по 30.05.2021 включно з урахуванням виплачених сум;

- дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що скоєні в порушення норм ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу» та полягають у маніпулюванні нормами законодавства з метою ухилення від належного виконання судового рішення;

2. За підсумками розгляду цієї заяви:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області забезпечити поновлення порушених його діями та бездіяльністю захищених рішенням суду прав ОСОБА_1 на виплату йому боргу по його пенсії за період з 01.04.2019 по 30.05.2021 в сумі 80132,60 грн;

3. Постановити окрему ухвалу про зобов`язання:

- Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиплаті ОСОБА_1 боргу по його пенсії за період з 01.04.2019 по 30.05.2021 включно з урахуванням виплачених сум;

- Пенсійного фонду України розглянути питання щодо притягнення до відповідальності керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області Лазарєвої Зінаїди та співробітників управління ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є виконавцями та підписантами листа від 10.08.21 № 2100-0801-5/37857 з неправдивою інформацією щодо дотичних до виконання судового рішення норм матеріального права;

4. Встановити в окремій ухвалі строк для надання відповіді в залежності від змісту кожного зобов`язання та терміну, необхідного для його виконання.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 було постановлено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області було задоволено частково. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області 60-ти денний строк для подання звіту про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №540/3163/20 в частині виплати ОСОБА_1 80132 грн 60 коп. перерахованої пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області разом із звітом про виконання судового рішення подати докази на підтвердження виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №540/3163/20.

При цьому, суд виходив з того, що для направлення окремої ухвали на адресу пенсійного органу суд повинен встановити причини невиконання рішення суду. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить ознак протиправної бездіяльності, як обов`язкову умову для прийняття окремої ухвали. Тому були відсутні підстави для винесення окремої ухвали. Суд вирішив, що питання щодо винесення окремої ухвали суд розгляне після надання відповідачем звіту про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

06.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою (вх.№26528/23) в порядку ст. 382 КАС України, в якій просив зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по справі № 540/3163/20, за наслідками розгляду звіту про виконання рішення накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 19.01.2022 було вирішено розглянути заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 КАС України, при надходженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З обліково-статистичної картки справи №540/3163/20 в автоматизованій системі документообігу Херсонського окружного адміністративного суду вбачається, що 31 січня 2022 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов (вх.№2875/22) Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання ухвали від 03.12.2021 у справі №540/3163/20. Вказаний звіт з додатками міститься в ОСК у відсканованому виді.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено її Одеському окружному адміністративному суду.

10 квітня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява (вх.№АВ/420/28/23) ОСОБА_1 про вжиття заходів судового контролю в якій заявник просить суд накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стягнувши половину суми цього штрафу на користь ОСОБА_1 , іншу половину до Державного бюджету України.

При цьому заявник зазначає, що його заява від 06.12.2021 розглянута не була та відповідачем досі не подано звіт.

19.04.2023 до суду надійшли (вх.№12435/23) письмові доводи ОСОБА_1 в яких він обґрунтовує подані раніше заяви щодо неправомірності дій відповідача пов`язані з невиплатою йому грошових коштів у сумі 80132,60 грн.

У судове засідання, призначене на 20 квітня 2023 року о 16 год. 00 хв., відповідач не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно.

Дослідивши наявні матеріали справи, попередні постановлені ухвали суду по вказаній справі, поданий відповідачем 31.01.2022 звіт, суд дійшов наступних висновків.

В своєму звіті від 31.01.2022 щодо виплати заборгованості в сумі 80132,60 грн, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає, що оскільки пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачуються виключно за рахунок коштів Державного бюджету, порядок виплати пенсій за рішенням суду за цим Законом встановлено законодавцем, а саме Законом «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901). Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №4901 бюджетні асигнування на погашення заборгованості за рішеннями суду визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126 (із змінами). Останні зміни затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1033. На фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн грн. Звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України за III квартал 2021 року офіційно оприлюднено на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів Є-дата 08.11.2021. За 9 місяців 2021 року кошти виділені Державним бюджетом на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду були використані Пенсійним фондом України в повному обсязі.

На погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійним фондом України затверджено бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на 2021 рік 4023400,00 грн. Фактично за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у 2021 році виплаченого коштів 163 особам на суму 4023402,79 грн. Виплата здійснена за рішеннями судів, які набрали законної сили по 11 листопада 2019 року (включно), за пенсійними програмами, фінансування яких передбачено з коштів державного бюджету (пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тощо). Підтвердженням цього є реєстри судових рішень, по яких виплачені кошти у 2020, 2021 роках. Всі рішення суду набрали законної сили до 11.11.2019, хронологія виконання судів залежить від дати набрання законної сили.

На сьогоднішній день Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік Кабінетом Міністрів України не затверджено (що підтверджується листом Пенсійного фонду України від 18.01.2022 № 2800-040101-9/3143), a відповідно не доведено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області бюджетних асигнувань на виплату пенсій за рахунок коштів Державного бюджету на 2022 рік на відповідну програму (на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України).

Саме Пенсійний фонд, а не його територіальні підрозділи (до яких відноситься й Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області) здійснює розподіл, фінансування та виплату пенсій, в тому числі нарахованих за рахунок державного бюджету.

Тому Головне управління звернулося з листом до Пенсійного фонду України з проханням надати дозвіл щодо позачергової виплати заборгованості за рішенням суду в розмірі 80132,60 грн (лист від 10.12.2021 №2100-0307-5/60941). Головним управлінням отримано відповідь Пенсійного фонду України на вищевказаний лист, у якому, зокрема Пенсійний фонд України повідомив, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду буде визначена у Бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік.

Отже, підстави невиконання рішення суду поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії та суми боргу, яка виникла за рішенням суду яка належить Стягувачу, не є власністю Відповідача, не знаходяться на його рахунках (після запровадження з 01.04.2021 централізованого фінансування пенсій кошти на виплату пенсії фінансуються безпосередньо Пенсійним фондом України на банківські установи та через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта»). Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету. Крім того, невиконання судового рішення Головним управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного Фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, до фінансування Пенсійним фондом України.

Сума заборгованості у розмірі 80132,60 грн за судовим рішенням у справі №540/3163/20 обліковується в органах Пенсійного фонду, відповідний пакет документів надіслано до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України супровідним листом від 14.06.2021 за №2100-0404-5/28295 Реєстр судових рішень, до якого занесено, зокрема, і рішення у справі № 540/3163/20, є складовою частиною Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, розпорядником бази даних якої є Пенсійний фонд України. Враховуючи вищезазначене, виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду буде проведена по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету.

Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає, що відділом примусового виконання рішень 26.08.2021 винесено постанову про накладення штрафу на управління Фонду за невиконання рішення суду по справі № 540/3163/20 в частині нездійснення виплати позивачу перерахованої суми пенсії. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 по справі № 540/5211/21 вищевказана постанова державного виконавця скасована. Так, судом у постанові встановлено, що причиною невиконання рішення суду в частині виплати заборгованості слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення. Окрім цього, встановлено, що Головне управління не мало об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату Позивачу перерахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2021 року не виділялись.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає, що ним у порядку та у спосіб, які встановленні чинним законодавством, виконано всі необхідні дії для виконання рішення суду тому просить суд прийняти та затвердити звіт.

Надаючи оцінку поданому 31.01.2022 звіту про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 2 червня 2016 року, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Поряд з цим суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.

Так, частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інших повноважень суду при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах статтею 382 КАС України не передбачено.

Оцінюючи твердження позивача про щодо недоотриманої ним внаслідок перерахунку різницю розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 30.05.2021 в сумі 80132,60 грн, суд зауважує, що рішенням суду від 28.12.2020 у справі №540/3163/20 на відповідача покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи зі складових оновленої довідки від 26.08.2020 № 6/2/341 про грошове забезпечення.

Як зазначає сам позивач ОСОБА_1 в наданих до суду доводах, на виконання частини судового рішення з 01.06.2019 відповідач перерахував та розпочав виплату пенсії позивача з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2020 № 6/2/341 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019. Однак, недоотриману позивачем внаслідок цього перерахунку різницю розміру пенсії за період з 01.04.2019 по 30.05.2021 в сумі 80132,60 грн пенсійний орган до цього часу не виплатив.

Водночас незгода позивача з діями пенсійного органу щодо проведеного розрахунку пенсії сама по собі не свідчить про відсутність факту виконання судового рішення у значенні положень статті 382 КАС України.

Суд зазначає, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача - суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

При цьому визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Також, судом встановлено, що ухвалене на користь позивача рішення в цій справі станом на даний час в повному обсязі не виконане, оскільки позивачу не виплачено кошти.

Між тим, як на підставу щодо невиконання в повному обсязі судового рішення у вищезазначеній справі, відповідач вказує на відсутність фінансування необхідного на виплату коштів за судовими рішеннями та наводить ряд заходів, що були ним вжиті для повного виконання рішення суду та виплати позивачу заборгованості.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п.п. 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі наведеного, слід зазначити, що обставини, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії не зумовлена недбалістю відповідача чи неналежним виконанням своїх обов`язків.

Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а та від 21.08.2019 у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про вжиті заходи на виконання ухвали суду від 03.12.2021.

В ухвалі Херсонського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 було вирішено питання щодо винесення окремої ухвали розглянути після надання відповідачем звіту про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

Отже, виходячи з вищевикладених обставин, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З отриманого 31.01.2022 звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вбачається, що пенсійним органом вжито всі можливі заходи задля проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку заборгованості, що утворилась внаслідок проведеного в травні 2021 року перерахунку пенсії. Саме тому, судом було встановлено відсутність порушення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області приписів статті 370 КАС України. Територіальний орган Пенсійного фонду України не може здійснювати дії, вживати заходи, які не входять до його державних функцій та повноважень, а отже і притягувати його до відповідальності за невиконання таких дій неможливо.

При цьому суд враховує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Водночас прийняття судом рішення про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у даному випадку не вплине на виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, та, відповідно, не відновить його право на отримання присуджених бюджетних коштів.

Так, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 23.04.2020 при вирішенні справи № 560/523/16 зазначила, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення, та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Повертаючись до заяви ОСОБА_1 від 06.12.2021, в якій він просив зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по справі № 540/3163/20, за наслідками розгляду звіту про виконання рішення накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд приходить до висновку про відмову у задоволені зазначеної заяви, оскільки вище судом була встановлена відсутність в діях відповідача протиправності дій щодо не проведення повного розрахунку з пенсіонером, а отже і для накладення штрафу на керівника пенсійного органу підстав немає.

Отже, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, беручи до уваги висновки Верховного Суд у справі № 560/523/16, суд не вбачає наявності вищезазначених підстав для накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу за невиконання рішення суду у цій справі.

Підсумовуючи, суд зазначає, що оскільки правових підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області немає, суд не може прийняти іншого рішення, окрім як про прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення в цій адміністративній справі та відмовити у задоволені заяв ОСОБА_1 , що були ним подані до суду 18.08.201, 06.12.2021 та 10.04.2023.

Водночас суд наголошує, що дане судове рішення не звільняє пенсійний орган від обов`язку виконати рішення суду, ухвалене на користь позивача, та не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання відповідача подати новий звіт про його виконання, якщо подальша поведінка відповідача буде давати приводи вважати, що він ухиляється від виконання рішення суду, затягує його виконання або ж діє недобросовісно та не вживає заходів, необхідних для його якнайшвидшого виконання.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 382, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 31 січня 2022 року № 2100-0901-7/5822 про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 в адміністративній справі № 540/3163/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.08.2021 (вх..№16794/21) про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду та порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.12.2021 (вх..№26528/23) про встановлення заходів судового контролю за виконанням судового рішення у справі №540/3163/20 відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.04.2023 (вх..№АВ/420/28/23) про вжиття заходів судового контролю відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА