Справа № 760/22817/20
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/718/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

при секретарі - Король О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, згідно з яким просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 08.10.2020 року за № 1490/10000/20 про порушення митних правил, яка складена Київською митницею Держмитслужби, а провадження у справі закрити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 420 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 622 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 08.10.2020 року в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби Калиновичем Олексієм винесено постанову про порушення митних правил № 1490/10000/20, якою в.о. генерального директора підприємства у ТДВ "УКРЛІФТСЕРВІС" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 54 128 грн. 55 коп.

Відповідно до даної постанови правопорушення позивача полягало у тому, що він, як декларант ТДВ "УКРЛІФТСЕРВІС", під час декларування товару № 1 в митній декларації типу "ІМ40ДЕ" від 15.07.2020 року за № UA100500/2020/864324 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у розмірі 18042 грн. 85 коп. шляхом заявлення неправдивих (недостовірних) відомостей щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Разом з тим, зазначену постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він діяв в силу наданих йому відповідно до законодавства дозволів та не мав на меті умислу неправомірного звільнення від сплати митних платежів ТДВ "УКРЛІФТСЕРВІС".

При цьому, обгрунтовуючи відсутність у своїх діях суспільної шкідливості, позивач вказував на наступні обставини в їх сукупності:

- компанія подавець ТРМ ASANSOR є виробником ліфтового обладнання та його запчастин під ТМ "ТРМ", і тому деталі, що розмитнювалися позивачем, можуть бути використані при виробництві лише ліфтів конкретних моделей, тобто вони фактично є індивідуальним замовленням позивача у виробника;

- за останні чотири роки під час розмитнення також ж товару ТДВ "Укрліфтсервіс" застосовувала код УКТ ЗЕД 84 31 31 00 00, що підтверджується митними деклараціями за 2016-2019 роки. Такі декларації минулих періодів з аналогічними та ідентичними товарами надавалися відповідачу, але безпідставно не застосував правил щодо класифікації як ідентичних, подібних та аналогічних товарів.

Також, позивач зауважував, що жодних недостовірних відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, позивачем до митного органу надано не було.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст. 485 МК України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року частково задоволено заяву позивача на зупинено стягнення на підставі постанови № 1490/10000/20 від 08.10.2020 року, виданою Київською митницею Держмитслужби про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 54 128 грн. 55 коп. до набрання законної сили рішенням у даній справі. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

06.01.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він, посилаючись на те, що дії декларанта ТДВ "Укрліфтсервіс" в особі ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому, зазначав, що рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 28.08.2020 року № KT-UA-2020, на підставі якого було встановлено, що сума несплачених митних платежів за митною декларацією від 15.07.2020 року № UA100500/2020/864324 складає 18 042 грн. 85 коп., є чинним та до цього часу не скасовано.

20.01.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якому він зазначив, що законність чи незаконність рішення щодо визначення кодів УКТ ЗЕД може вказувати на наявність чи відсутність однієї з ознак порушення митних правил. У свою чергу, притягнення до відповідальності за порушення митних правил можливе виключно за наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення (а саме: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона (вина, мета, мотив), об`єктивна сторона (суспільна небезпека, шкода). При цьому, позивач додав до своєї відповідь на відзив копію ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2020 року про відкриття провадження у справі № 640/25938/20 за позовом ТДВ "Укрліфтсервіс" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення від 28.08.2020 року № КТ-UA -2020 про визначення коду товару згідно з УКТ ЗУД.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.07.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

20.09.2021 року до суду надійшло клопотання представника про долучення до матеріалів справи доказів, а саме рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2021 року у справі № 640/25938/20.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце рзгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшо клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач про причини неявки свого представника суд не сповістив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ТДВ «Укрліфтсервіс» зареєстровано в єдиному державному реєстрі підприємств станов організацій - 22.05.2003, дата запису: 14.03.2011, номер запису: 1J14502. Видами господарської діяльності ТДВ «Укрліфтсервіс» є, серед іншого, 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування, основний;

25.09.2019 року між ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» (покупець) та ASANSOR MAK.OTO.ITH.IHR.SAN.VE TIC.LTD.STI (продавець) було укладено контракт №0009/2019, згідно з яким постачальник зобов`язується передати у власність деталі до ліфтів згідно з додатком до контракту, а покупець здійснити оплату за товар на умовах цього контракту.

15.07.2020 року до відділу митного оформлення №3 митного посту «Київ-південий» Київської митниці Держмитслужби декларантом ОСОБА_1 від імені ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» подано митну декларацію, якій присвоєно номер №IJA 100500/2020/864324. з метою митного оформлення у митному режимі «ІМ40ДЕ», заявлено товар №1:

- «частини машин або механізмів товарної позиції 8482, ліфтів, скіпових підіймачів або ескалаторів, призначені виключно для ліфтів: JT-154 roller 1200шт., JT-176 roller - 1600 шт., Л-177 roller 1600шт. Використовуються на ліфтах, ролик тягне дверний тросик у дверному приводі ліфта та відчиняє двері кабіни ліфта.» за кодом УКТ ЗЕД - . Торговельна марка: ТРМ ELEVATOR; країна виробництва: TR; виробник ASANSOR МАК.ITH.IHR.SAN.VE TIC.LTD.STI.» Ставка мита - 0 %(графа 47 ВМД);

- інші вироби з пластмаси: JTP-925 Пластиковий вкладиш/PLASTIC PATEN 5 мм -350 шт., JTP-927 пластиковий вкладиш/PLASTIC PATEN 16 мм - 350 шт., Пластиковий вкладиш використовується на ліфтах. Встановлюється в залізний кронштейн прикріплений на кабіні, їздить по лезам направляючих, та за його допомогою ліфт виконує переміщення кабіни у шахті ліфта за код УКТ ЗЕД . Торговельна марка: ТРМ ELEVATOR; країна виробництва: TR; виробник ASANSOR MAK.ITH.IHR.SAN.VE TIC.LTD.STL» Ставка мита - 0 %(графа 47 ВМД).

При цьому, до митної декларації №UA 100500/2020/864324 ОСОБА_1 від імені ТДВ УКРЛІФТСЕРВІС» для підтвердження правильності визначення коду УКТ ЗЕД було пдано наступні документи: контракт від 25.09.2019 №0009/2019; додаток №2 від 04.05.2020; Додаткова угода №2 від 29.05.2020; технічна документація ролик 15.07.2020 JT-154; Креслення JT-176; креслення JT-177; креслення JTP-925; креслення ТР-927; пакувальний лист №б/н від 26.06.2020; рахунок-проформа від 04.05.2020 №б/н; рахунок-фактура (інвойс) від 26.06.2020 №ТРА00298; автотранспортна накладна №ME/20/0672-G/05 від 04.07.2020; Сертифікат про походження товару форми А від 01.07.2020 №D0156556; банківський платіжний документ від 03.06.2020 №53; банківський платіжний документ від 25.06.2020 №57; калькуляція транспортних витрат від 06.07.2020 №62, копію митної декларації країни відправлення від 01.07.2020 №20341300ЕХ392784.

Однак, не погодившись з даним кодуванням товару Позивача, відділ кодування та класифікації товарів Київської митниці Держмитслужби виніс рішення від 23.07.2020 року за №KT-UA-2020, яким:

код УКТ ЗЕД ролики JT-154, JT-176 roller, JT-177 змінено з на , ставка мита збільшилася з 0% до 10 %;

код УКТ ЗЕД Пластиковий вкладиш/PLASTIC PATEN JTP-925, JTP-927 змінено з на , ставка мита - 0 % (ставка не змінилася).

У зв`язку з цим Відповідач прийняв картку від 24.07.2020 №UA100500/2020/00060 відмови у оформленні митної декларації №UA 100500/2020/864324 від 15.07.2020 року.

З урахуванням рішення відповідача від 23.07.2020 року №KT-UA -2020 Позивачем подано 27.07.2020 року нову митну декларацію №UA100500/2020/864590, за якою товар був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів у загальному розмірі 86 655,98 грн., у тому числі ПДВ - 63 735,56 грн., мито - 22 920,42 грн.

Водночас, 28.07.2020 року ТДВ «Укрлфітсервіс» до Державної митної служби України подано скаргу №279 (вх. Держмитслужби від 03.08.2020 №27943/11) на рішення від 13.07.2020 року №KT-UA -2020 про визначення коду товару.

Листом Державної митної служби України від 19.08.2020 року №29-4/16-02/13/10034 відкликано рішення від 23.07.2020 року №KT-UA -2020 про визначення коду товару.

Разом з тим, з урахуванням листа Державної митної служби України від 19.08.2020 №29- 4/16-02/13/10034 відповідачем прийнято нове рішення від 28.08.2020 року № КТ- 7А-2020 про визначення коду товару, яким:

- код УКТ ЗЕД ролики JT-176 roller, JT-177 roller змінено з на , ставка мита збільшилася з 0% до 10%;

- код УКТ ЗЕД Пластиковий вкладиш/PLASTIC PATEN JTP-925, JTP-927 змінено з на , ставка мита - 0% (ставка не змінилася).

Також, Київською митницею Держмитслужби складено відносно ОСОБА_1 протокол від 10.09.2020 року за № 1490/10000/20 про порушення митних правил, яким було встановлено несплату митних платежів на суму 18 042 грн. 85 коп. (у тому числі, 15035 грн. 71 коп. - мито та 3007 грн. 14 коп. - ПДВ) на підставі рішення від 28.08.2020 року № КТ-UA-2020 про визначення коду товару.

08.10.2020 року в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби Калиновичем Олексієм винесено постанову про порушення митних правил № 1490/10000/20, якою в.о. генерального директора підприємства у ТДВ "УКРЛІФТСЕРВІС" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 54 128 грн. 55 коп.

Відповідно до даної постанови правопорушення позивача полягало у тому, що він, як декларант ТДВ "УКРЛІФТСЕРВІС", під час декларування товару № 1 в митній декларації типу "ІМ40ДЕ" від 15.07.2020 року за № UA100500/2020/864324 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у розмірі 18042 грн. 85 коп. шляхом заявлення неправдивих (недостовірних) відомостей щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Так, згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

У відповідності до ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 року у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 МКУкраїни товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

У відповідності до ч.ч. 5, 6 ст. 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що дії декларанта були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, разом з митною декларацією до митного оформлення на товар, позивачем було подано технічну документацію виробника.

При цьому, під час розмитнення аналогічного товару у 2016-2019 роки ТДВ Укрліфтсервіс" застосовувало код УКТ ЗЕД , що підтверджується митними деклараціями за 2016-2019 роки.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2021 року у справі № 640/25938/20 за позовом ТДВ "Укрліфтсервіс" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, визнано протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Київської митниці Держмитниці від 28.08.202020 року № КТ - UA -2020 про визначення коду в частині визначення коду товарів: роликів JT-176, JT-177 для ліфтів.

Як встановив суд у вказаному рішенні, ТДВ "Укрліфтсервіс" правильно було віднесено ролики JT-176, JT-177 до товарної позиції 8431 - "Частини, призначені виключно або переважно для обладнання товарних позицій 8425-8430", тобто обладнання ліфтів, які віднесені до товарної позиції 8428.

Отже, рішення відповідача, яке стало підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу від 10.09.2020 року за № 1490/10000/20 про порушення митних правил та оскаржуваної постанови, скасовано.

За вказаних обставин, матеріалами справи підтверджується, що позивач у митній декларації вказував відомості, які не можна вважати неправдивими, та на підставі яких вірно вказаний код товару для визначення митної вартості товару.

Крім того, позивачем було доведено, що склад правопорушення відсутній, оскільки він, хоч і подавав митні декларації до митниці, але користувався лише документами наданими замовником (відсутня об`єктивна сторона), він відповідно не мав спеціальної мети - ухилитися від сплати митних платежів і зборів (відсутня суб`єктивна сторона).

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.12.2018 року у справі №461/3158/18 та у справі №640/3257/17, від 14.03.2019 року у справі №569/16121/15-а, від 14.05.2019 року у справі №334/1738/16-а (2-а/334/124/16).

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Як передбачено, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у діях позивача ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, є підставою як для визнання протиправною та скасування постанови від 08.10.2020 року за № 1490/10000/20 про порушення митних правил, яка складена Київською митницею Держмитслужби, так і для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою та третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги №1995 від 16.09.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та АО "А.С.А.ГРУП", додаткову угоду № 1 від 16.09.2020 року та меморіальний ордер № @2PL044042 від 24.09.2020 року про перерахування позивачем на поточний рахунок АО "А.С.А. Груп" 5 622 грн. 00 коп.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, понесених позивачем, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 суми судового збору у розмірі 420 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 622 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 69, 257, 264, 485, 489, 498 МК України, ст. ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд,

ВИРШІИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Держмитслужби від 08.10.2020 року за № 1490/10000/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 суми судового збору у розмірі 420 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 622 грн. 00 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби, , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8 А.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко