Справа № 200/278/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року Справа№200/278/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач є потерпілим на виробництві та має право на страхові виплати. Позивач зазначив, що він перебував на обліку в відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Єнакієве Донецької області. З 2014 року позивач знаходиться на обліку у Краматорському міському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області. Позивач зауважив, що йому страхові виплати не виплачуються відповідачем з 01.09.2022 року у зв`язку зі зміною місця проживання та проведення верифікації перетинання державного кордону України. Позивач зазначив, що своїми діями які полягають у не виплаті страхових виплат відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією України та законами України права позивача та просив визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивачу та зобов`язати відповідача відновити нарахування та виплату вищезазначених сум.

Відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач отримував щомісячні страхові виплати в відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Єнакієве Донецької області. Відповідач зазначив, що в подальшому позивач скористався своїм правом та отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо-переміщена особа в відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краматорськ Донецької області з січня 2015 по вересень 2022 року включно на підставі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. У листопаді 2022 року Краматорським міським відділенням в рамках ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» та Методики верифікації державних виплат, що здійснюється за рахунок коштів ФСС України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26.07.2021 року №246, ініційоване проведення поточної верифікації, яка здійснювалась в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення, аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним вимогам законодавства, що впливають на право позивача на отримання та розмір державних виплат. Відповідач зауважив, що за результатами верифікації було встановлено, що за даними Державної прикордонної служби України позивач 19.02.2022 перетнув через пункт перетину «Гоптівка» державний кордон України. Інформація про повернення позивача на територію України на теперішній час відсутня. Таким чином, перебування за межами України є підставою для припинення страхових виплат на весь час проживання позивача за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідач зазначив, що з урахуванням вищенаведеного щомісячні страхові виплати позивачу були припинені з 01.10.2022 року таким чином він діяв виключно в межах, на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством України та його вина в неотримані позивачем сум страхових виплат повністю відсутня. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та був встановлений строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву; рішення, яким було вирішено припинити страхові виплати ОСОБА_2 з 01.09.2022 року; докази на підтвердження підстав, які слугували прийняттю рішення про припинення страхових виплат ОСОБА_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.02.2023 було замінено відповідача з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС), про що свідчить наявність кабінету електронного суду у відповідача та відповідна відмітка «доставлено» від 27.01.2023 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Позивач є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.07.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач має по совокупності 65% втрати професійної працездатності та йому була встановлена третя група інвалідності з 01.01.2016 року безстроково, що підтверджується довідками: огляду медико-соціальною експертною комісією виданою Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією від 16.12.2015 року серії АВ №0607604; про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 16.12.2015 року серії АБ №0039597.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, підтверджується матеріалами справи, позивач перебував на обліку в відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Єнакієве Донецької області. В подальшому позивач отримав статус внутрішньо переміщеної особи та був взятий на облік до Краматорського міського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області та продовжив отримувати щомісячні страхові виплати з 2014 року. При проведенні верифікації та моніторингу державних виплат Краматорське міське відділення отримало від Міністерства фінансів України «Повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» №324-ІХ, в якому в графі «За даними Адміністрації Державної прикордонної служби України особа, яка претендує на страхову виплату проживає за кордоном» зазначено: « ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , тип документу «закордонний паспорт», серія та номер документу: GB 725027, дата виїзду 2022-02-19, пункт перетину: Гоптівка.

Внаслідок чого відповідачем було затримано нарахування та виплата позивачу щомісячних страхових виплат з жовтня 2022 року, що підтверджується постановами Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області: від 25.10.2022 року №14018/247892/12020.5/88, якою постановлено затримати потерпілому ОСОБА_1 номер справи 247892, номер випадку 12020.5, щомісячну страхову виплату в розмірі 10 073,37 грн. Підстава затримання п.6 ч.1 ст.46, ч.2 ст.16 ЗУ №1105-ХІV. Виплату затримати з 1 жовтня 2022 року. Провести донарахування щомісячних виплат за вересень 2022 року в розмірі 10 073,37 грн.; від 25.10.2022 року №14018/247892/12020/90, якою постановлено затримати потерпілому ОСОБА_1 номер справи 247892, номер випадку 12020, щомісячну страхову виплату в розмірі 1 610,09 грн., підстава затримання: п.6 ч.1 ст.46, ч.2 ст.16 ЗУ №1105-ХІV, виплату затримати з 1 жовтня 2022 року, провести донарахування щомісячних виплат за вересень 2022 року в розмірі 1 610,09 грн.

Позивач не отримавши щомісячні страхові виплати надіслав заяву щодо здійснення щомісячних страхових виплат на адресу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 01.12.2022 року

Управлінням на електронну пошту позивача була надіслана відповідь від 21.12.2022 року в якій було зазначено, що згідно з даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України позивач як внутрішньо переміщена особа з січня 2015 по вересень 2022 року отримував страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління. У листопаді 2022 року Краматорським міським відділенням управління в рамках ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» та Методики верифікації державних виплат, що здійснюється за рахунок коштів ФСС України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26.07.2021 року №246, ініційоване проведення поточної верифікації, яка здійснювалась в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення, аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним вимогам законодавства, що впливають на право позивача на отримання та розмір державних виплат. За результатами верифікації була встановлена наступна невідповідність - за даними Державної прикордонної служби України позивач 19.02.2022 перетнув через пункт перетину «Гоптівка» державний кордон України. Інформації про повернення позивача на територію України на час проведення поточної верифікації відсутня. Перебування за межами України є підставою для припинення страхових виплат на весь час проживання позивача за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (підстава: п.1 ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Дії управління узгоджуються з вимогами підп. 3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», відповідно до якого органи, що здійснюють державні виплати, мають право приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат. Крім того, згідно з п.1.3 ч.1 постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб» у разі зміни фактичного місця проживання (перебування) внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів до дати зміни місця фактичного проживання (перебування) (але не пізніше як за три дні до дня виїзду робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення, яке здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування) позивач цього не зробив. Таким чином, після отримання зміненої інформації про місце перебування позивача або перебування в країні, з якою Україною укладений відповідний міжнародний договір, щомісячні страхові виплати позивачу можуть бути відновлені з місяця затримання, тобто з жовтня 2022 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач отримував страхові виплати з січня 2015 по вересень 2022 року (включно) про що свідчить дані зазначені відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву від 31.01.2023 року, постанов Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 25.10.2022 року №14018/247892/12020.5/88 та №14018/247892/12020/90, відповіді Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 21.12.2022 року.

Не погодившись із припиненням відповідачем щомісячних страхових виплат, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Отже спірним питанням у даній справі є припинення щомісячних страхових виплат позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5, ч.6 та ч.8 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 зазначеного Закону виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Крім того, статтею 46 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакцій чинній на момент вчинення спірних правовідносин) передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.

Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 ст. 20 вказаного Закону визначено, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Право громадян на соціальний захист гарантоване ст. 46 Конституції України, яка ч. 2 ст. 64 Конституції України не передбачена, з огляду на що в умовах воєнного або надзвичайного стану таке право може бути обмежено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 01 грудня 2022 року в справі №580/2869/22.

Разом з тим, згідно преамбули Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 №324-ІХ, який набув чинності 29.12.2019 (далі - Закон №324-ІХ), цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону №324-ІХ визначено, що верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних; державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування; моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації; орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику; органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати; реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону №324-ІХ завданнями органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №324-ІХ, верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

За правилами статті 16 Закону №324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Відповідно до вимог пункту 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11, у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Саме надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат стало підставою для припинення (зупинення) нарахування позивачу страхових виплат, що відповідало вимогам законодавства та необхідно для завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

Як встановлено судом, підставою для затримання виплати позивачу страхових виплат слугувало повідомлення Міністерства фінансів України за результатами проведеної верифікації страхових виплат ОСОБА_1 згідно якої, позивач 19.02.2022 з використанням закордонного паспорту НОМЕР_3 перетнув кордон України в пункті «Гоптівка». Зворотного перетину кордону (в`їзду на територію України) ОСОБА_1 не здійснено, що також підтверджується відповіддю Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 21.12.2022 року, відзивом відповідача від 31.01.2023 року та не спростовано позивачем шляхом надання на адресу суду будь яких доказів стосовно місцезнаходження позивача на території України.

Таким чином, розглянувши прийняті постанови відповідача, суд зазначає, що після отримання фондом соціального страхування інформації від Міністерства фінансів України стосовно проведеної верифікації страхових виплат ОСОБА_1 , відповідач прийняв постанови від 25.10.2022 про затримання потерпілому щомісячної страхової виплати у розмірах 10 073,37 грн. та 1 610,09 грн. відповідно, починаючи з 01.10.2022 з метою опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України та проведення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

Щодо осіб, які виїхали за межі України, на час виникнення спірних правовідносин застосовувалася стаття 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (натепер це стаття 40 цього ж Закону) та Порядок здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року № 998, який є чинним натепер.

Цей Порядок застосовувався та застосовується у разі, якщо міжнародними договорами України не встановлено інші правила здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали на постійне місце проживання за межі України (далі - потерпілий).

Так, згідно з п.п. 4 та 5 зазначеного Порядку, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, для перерахування (переказу) відповідних грошових сум потерпілий подає Фонду: а) заяву за формою, що затверджується Фондом, із зазначенням способу перерахування (переказу) грошових сум; б) довідку дипломатичного представництва або консульської установи України про постійне місце свого проживання за кордоном.

Страхові виплати потерпілий одержує за своїм вибором шляхом:

а) перерахування грошових сум на його рахунок, відкритий у банківській установі на території України;

б) перерахування грошових сум на його рахунок у кредитній установі країни його постійного проживання за межами України;

в) поштового переказу грошових сум на адресу потерпілого в країні його постійного проживання, якщо Україною укладено з нею угоду про обмін поштовими грошовими переказами.

Відповідно до п. 6 цього Порядку страхові виплати здійснюються за умови подання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування потерпілого в живих, виданого відповідно до законодавства України дипломатичним представництвом або консульською установою України.

Замість зазначеного свідоцтва потерпілий може подати Фонду документ, яким засвідчується факт перебування потерпілого в живих, виданий відповідною місцевою установою згідно із законодавством країни проживання потерпілого і легалізований в установленому порядку дипломатичним представництвом чи консульською установою України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Легалізований документ подається до Фонду разом з перекладом його українською мовою. Переклад засвідчується в дипломатичному представництві чи консульській установі України за місцем постійного проживання потерпілого або в нотаріальному порядку на території України.

У разі ненадходження зазначеного документа в установлений термін перерахування (переказ) сум страхових виплат потерпілому зупиняється до його надходження.

З 01 січня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2022 року № 1350, якою, зокрема у тексті цього Порядку слово «Фонд» в усіх відмінках замінено словами «Пенсійний фонд України» у відповідному відмінку.

Отже, позивач не позбавлений права на відновлення щомісячних страхових виплат в разі їх правомірного призначення, в тому числі шляхом його звернення до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, що правильно відповідачем було роз`яснено у відповіді на звернення позивача з заявою стосовно підстав припинення виплат. Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області листом від 21.12.2022 року було роз`яснено позивачу, що після отримання зміненої інформації про місце перебування позивача або перебування в країні з якою Україною укладений відповідний міжнародний договір, щомісячні страхові виплати позивачу можуть бути відновлені з місяця затримання, тобто з жовтня 2022 року.

Однак, на виконання вимог, викладених в листі від 21.12.2022 року позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спростування інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України про перетин ним кордону України 19.02.2022, як і не пред`явлено відмітки в закордонному паспорті про повернення позивача в Україну, як і не надано доказів місцезнаходження позивача на території України та звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України для поновлення щомісячних страхових виплат.

Право позивача на вільний вибір місця проживання в Україні відповідачем не порушено, з огляду на що відповідні посилання позивача є безпідставними.

Окремо суд зазначає, що позивач в позовних вимогах просив визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивачу з 01.09.2022 року та зобов`язати відповідача відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум з 01.09.2022 року.

Суд не погоджується з цим твердженням позивача стосовно дати, з якої йому було припинено виплату щомісячної страхової виплати, відповідно до наявних в матеріалах справи постанов Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області судом встановлено, що зупинення виплат було здійснено відповідачем з 01.10.2022 року, за вересень 2022 року відповідачем були донараховані щомісячні страхові виплати, що підтверджується постановами від 25.10.2022 року №14018/247892/12020.5/88, в якій зазначено - провести донарахування щомісячних виплат за вересень 2022 року в розмірі 10 073,37 грн.; від 25.10.2022 року №14018/247892/12020/90 в якій зазначено провести донарахування щомісячних виплат за вересень 2022 року в розмірі 1 610,09 грн.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про затримання позивачу щомісячної страхової виплати за наслідками проведеної верифікації страхових виплат, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а доводи ОСОБА_1 , викладені у адміністративному позові, є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивача, то відсутні підстави для задоволення похідних вимог про зобов`язання відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку та виплатити заборгованість позивачу з 01.10.2022 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

З огляду на викладене, відповідач належними та допустимими доказами довів, що при прийнятті постанов про призупинення щомісячних страхових платежів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 21 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець