Справа № 580/1247/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2023 року справа № 580/1247/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

21 лютого 2023 року у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №6504/к від 21.12.2022 про звільнення позивача;

2) поновити позивача на посаді завідувача сектору архівної роботи Управління організаційного забезпечення та документообігу відповідача;

3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2022.

Ухвалою суду від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду клопотання про передачу справи № 580/1247/23 на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду. В обгрунтування клопотання зазначив, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є витягом із реєстру територіальної громади, що підтверджує зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) позивачки, а тому вирішення даного питання підлягає окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Луганську область, тобто Луганським окружним адміністративним судом.

Крім того, представником відповідача подано клопотання, в якому він просить залишити позовну заяву без руху в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. В обгрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить жодних обгрунтувань щодо наявності об`єктивних обставин, які перешкодили позивачці в межах строку звернення звернутися до суду з даним позовом.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про передачу справи до іншого суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.06.2022 №7102- фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної або юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, вказаною нормою за певною категорією спорів визначено право позивача обирати адміністративний суд, до якого звертатись з позовом: або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Положеннями частини 1 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-IV місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець, особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Отже, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що перемістилася з м. Сєвєродонецьк Луганської області та фактично проживає/перебуває у м. Черкаси з підстав, які передбачені статтею 1 Закону № 1706-VII, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Виходячи з вищенаведеного, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивача, у розумінні положень статті 25 КАС України, є: АДРЕСА_1 .

До теперішнього часу обставини, що визначені статтею 1 Закону № 1706-VII, тривають, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання позивача у м. Черкасах ( АДРЕСА_1 ), будь-яких доказів скасування цієї довідки до позовної заяви не додано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Луганського окружного адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу адміністративної справи за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 5 статті 122 КАС України, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Під час звернення до суду позивачем до позовної заяви додано клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому позивач просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. В обгрунтування клопотання зазначила, що 30.12.2022 спірним наказом її звільнено із займаної посади, а 21.01.2023 (в строк встановлений ст. 122 КАС України) вона звернулася до Черкаського районного суду. Черкаський районний суд своєю ухвалою від 24.01.2023 у справі №707/184/23 передав справу за її позовом до Соснівського районного суду м. Черкаси. Соснівський районний суд м. Черкаси своєю ухвалою від 13.02.2023 відмовив у відкритті провадження у справі, у зв`язку з тим, що даний спір розглядається за правилами адміністративного судочинства та відноситься до юрисдикції Черкаського окружного адміністративного суду.

Таким чином, провадження у даній справі було відкрито з урахуванням заяви позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 160-162, 248, 257, 260-262 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про передачу адміністративної справи за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду (вх.№10444/23 від 20.03.2023) та про залишення позовної заяви без руху (вх. № 10445/23 від 20.03.2023) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО