Справа № 280/133/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 квітня 2023 року о 14 год. 35 хв.Справа № 280/133/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

представника позивача - Маміч Я.С.,

представника відповідача Кухрівського О.В.,

представника третьої особи - Школової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок Інвест» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати, винесене відповідачем, податкове повідомлення-рішення від 20.07.2022 за №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 25311127,42 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 01.02.2023. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області.

01.02.2023 відкладено підготовче засідання до 07.03.2023.

Ухвалою суду від 01.02.2023 витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області докази по справі, а саме лист «Про надання документів», який був складений посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області, які проводили перевірку, в день початку перевірки.

07.03.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.03.2023.

27.03.2023 закрито підготовче провадження та розпочато судовий розгляд справи по суті, у судовому засіданні оголошено перерву до 14.04.2023.

В судовому засіданні 14.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що висновок контролюючого органу про порушення ТОВ «Барвінок Інвест» установленого порядку обліку товарних запасів на суму 25 311 127,42 грн є неправомірним, необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що автозаправна станція в умовах введення та дії воєнного стану в Україні є стратегічним об`єктом з підвищеним рівнем небезпеки. У зв`язку з цим, а аткож з регулярними ракетними обстрілами стратегічних об`єктів в місті Запоріжжі та в Запоріькій області, на АЗС №18, де здійснює свою господарську діяльність позивач, починаючи з 24.02.2022 жодна документація не зберігається. У зв`язку з чим 20.06.2022 товариством були надані документи (лист вих. №104 від 20.06.2022) в обсязі, наявному на дату надання.

Щодо зазначення про те, що позивачем до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «Торговий Дім Карпатинафтотрейд», ТОВ «Трансоілгаз», не надано актів приймання-передачі газу з підписами операторів. Представник позивача зазначив, що акти приймання-передачі до вказаних вище договорів були надані до перевіки, що підтверджується листом вих.№104 від 20.06.2022. Згідно з умовами вказаних договорів, приймання-передача товару за кількістю і якістю здійснюється з оформленням акту приймання-передачі товару або іншого документа, який засвідчує передачу товару від постачальника до покупця. Зазначені акти приймання-передачі підписані уповноваженими представниками сторін (директорами товариств). Підписів операторів АЗС на вказаних актах не вимагається ані умовами договору, ані нормами чинного законодавства.

Щодо зазначення про те, що позивачем до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» не надані акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, паспорти якості та копії сертифікатів. Представник позивача зазначив, що до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» були надані акти приймання-передачі товару, що підтверджується листом вих.№104 від 20.06.2022. За умовами цих договорів, поставка здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Базис поставки резервуари, вказані покупцем в заявці, що належать покупцеві на праві власності або використовуються ним на інших правових підставах. Тобто передача товару належним чином підтверджена актом приймання-передачі товару. За вказаними договорами приймання-передача товару не має підтверджуватися товарно-транспортною накладною, оскільки приймання-передача товару відбувається в резервуарах, на умовах, викладених в договорах.

Щодо відносин з ТОВ «Лівайн торг» представник позивача зазначив наступне. За договором з ТОВ «Лівайн торг», позивач зобов`язаний, зокрема, прийняти товар на зберігання в резервуари АЗС, проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам ТОВ «Лівайн торг» (паливні картки, скретч-картки). До договору з ТОВ «Лівайн торг» до перевірки надані акти приймання-передача на зберігання/видачі зі зберігання, як того вимагають умови договору. За вказаним договоом приймання-передача товару не має підтверджуватися товарно-транспортною накладною, оскільки приймання-передача товару на зберігання/видачі зі зберігання підтверджується актами.

Щодо зазначення про те, що позивачем надано договір з ТОВ «Лівайн торг» до якого надані акти приймання-передачі товару, в яких відсутні підписи операторів АЗС. Представник позивача зазначив, що зазначений договір укладений з ТОВ «Лівайн торг» підтверджує прийняття на зберігання/видачу зі зберігання нафтопродуктів. Акти приймання-передачі товару на зберігання/видачу зі зберігання підписані упоноваженими представниками сторін. Підписання актів операторами АЗС не вимагається ані умовами договору, ані нормами чинного законодавства.

Щодо зазначення про те, що позивачем надані товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником зазначено ТОВ «Нафтасіті», при цьому до зазначених ТТН не надано договори поставки з ТОВ «Нафтасіті», аки приймання-передачі нафтопродуктів, паспорти якості, копіїї сертифікатів. Представник позивача зазначив, що між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» укладений договір зберігання, за яким ТОВ «Нафтасіті» зобов`зується приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності, які передаються поклажедацем і повернути їх у схоронності за його першою вимогою. Відповідач під час перевірки вимагав надання первиних документів на товар, зокрема, договорів на придбання та реалізацію. Зазначений договір є договором зберігання, тому він не підтверджує ні придбання товару, ні реалізацію товару. Цей договір не є договором на придбання товару чи реалізацію товару, тому він не повинен був надаватися до перевірки.

Матеріали перевірки не містять даних про складання відповідачем Актів про складені акти про ненадання у визначений у запиті строк (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації. Зазначеним підверджується, що договір з ТОВ «Нафтасіті» не вимагався додатково відповідачем для надання до перевірки.

Стверджує, що облік пального на загальну суму 25 311 127,42 грн здійснюється товариством у встановленому порядку, що підтверджується наступними документами: товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктiв (нафти); Z-звiти, складенi в днi надходження пального; журнал облiку надходження нафтопродуктiв на АЗС 18; журнал облiку прийому газу в атоцистернах АЗС 18; змiннi звiти АЗС № 18 за формою 17-НП, складені у зміни (днi) надходження пального: довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/вiдпуску) та залишків пального на акцизному складі пального з квитанціями про відправлення до ДПС, які щоденно подаються позивачем до органів ДПС, в яких відображається вся кількість отриманого пального.

Також зазначає, що відповідно до Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затверджених протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002 № 13 реєстратор розрахункових операцій, який використовується на АЗС, виконує крім інших, також функцію обліку нафтопродуктів, що реалізуються на такій АЗС.

Зауважує, що за результатом перевірки, у відповідача були відсутні зауваження щодо роботи та функцій реєстратору розрахункових операцій, що додатково підтверджує належне здійснення обліку товарів на загальну суму 25 311 127,42 грн з боку позивача. Водночас при проведенні перевірки відповідачем не встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС, інформації про те, яким чином під час перевірки відповідачем встановлений залишок пального на АЗС (для розрахунку суми штрафних (фінансових) санкцій), документи перевірки не містять; жодних вимірювань чи обрахунків фактичних залишків товару відповідачем не проводилось та як наслідок, жодних відхилень наявного на АЗС пального від даних обліку позивача виявлено не було.

Звертає увагу, що відповідач застосував до позивача штрафнi (фiнансовi) санкцii, в розмірі вартості необлікованих товарів - за датами надходження пального. Зазначена фiнансова санкцiя згідно зі статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» підлягає застосуванню лише за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, якщо такий факт перевіркою встановлений та доведений. Зауважує, що при проведенні перевірки факту реалізації позивачем необлікованого товару відповідачем встановлено не було, в документах, складених за результатом перевірки, такого факту не зафіксовано.

З урахуванням поважностi причин вiдсутностi сертифiкатiв вiдповiдностi, паспортів якостi саме в перiод перевiрки, враховуючи ix фактичну наявність у позивача на підтвердження належної якості нафтопродуктів, та враховуючи, що aнi сертифiкати вiдповiдностi, aні паспорти якостi не є первинними документами на товар та не є документами бухгалтерського облiку, позивач вважає що відсутнє порушення, визначене при перевірці.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що проведеною фактичною перевіркою АЗС № 18 встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР, а саме: порушення порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на загальну суму 25 311 127,42 грн, оскільки в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на зазначену суму. Вказує, що відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі Інструкція №281) відпуск нафтопродуктів споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів або за готівку. Також зазначає, що позивачем надано до перевірки договори поставки нафтопродуктів укладені з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «Карпатинафтотрейд», ТОВ «Трансоілгаз». Товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі нафтопродуктів, паспорти якості та копії сертифікатів відповідності, що підтверджують приймання нафтопродуктів на АЗС №18 від постачальників, відповідно до укладених договорів позивачем не надано. Зазначено, що позивачем до товарно-транспортних накладних, отриманих від ТОВ «Нафтасіті», на постачання нафтопродуктів не надано договорів поставки нафтопродуктів, актів приймання-передачі нафтопродуктів, паспортів якості та сертифікатів відповідності. Стверджує, що позивачем до заперечень на акт перевірки додатково надано договір від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/Л, який укладений з ТОВ «Лiвайн Торг» на підставі частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України, проте представником позивача до зазначеного вище договору надано акти приймання-передачі товару №1/04 від 30.04.2022, №2/04 від 30.04.2022, №1/05 від 31.05.2022, №2/05 від 31.05.2022, що складені з порушенням вимог Інструкції №281. Не надано актів приймання-передачі нафтопродуктів на АЗС № 18 з підписами операторів АЗС № 18 щодо приймання нафтопродуктів з відповідними паспортами якостi та копiями сертифiкатiв вiдповiдностi.

Звертає увагу, що відповідно до Інструкції №281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої Інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС. Фактичною перевiркою АЗС №18 встановлено порушення п. 12 ст. З Закону України № 265/95-ВР вiд 06.07.1995 «Про застосування peєcтраторів розрахункових операцій у сферi торгiвлi, громадського харчування та послуг» на загальну суму- 25 311 127,42 грн. Отже, податкове повідомлення- рішення вiд 20.07.2022 № є правомірним, прийнятим в межах компетенції контролюючого органу та відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак є таким, що не підлягає скасуванню.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ГУ ДПС у Запорізькій області подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що враховуючи ненадання до перевірки на АЗС документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарюванняя та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995. Також зазначено, що з 01.08.2020 одночасно із зобов`язанням вести облік товарних запасів суб`єктів господарювання новою редакцією п.12 ст.3 Закону №265 зобов`язано надавати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Визначальною підставою для затосування санкцій є встановлення факту наявності на реалізації необлікованих товарів та/або ненадання документів на товар без прив`язки до часу, тобто як минулому (вже реалізовані товари) так і в поточному часі (які знаходяться в реалізації), тому що норма не обмежує реалізцію моментом передачі певного товару у власність покупцеві, бо діяльність з продажу включає різні етапи такі як демонстрація товару покупцеві, його пропонування, тощо, а тому не може розглядатися виключно як передача товару в обмін на гроші. Застосування санкції за ненадання документів, які підтверджують облік товарів не потребує встановлення реалізації таких товарів, для її застосування достатньо пасивної поведінки платника (ненадання, неповідмолення про наявність об`єктивних причин відсутності таких документів або причин неможливості їх надання до перевірки).

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Барвінок Інвест» зареєстровано як юридична особа 31.03.2016, номер запису: 0059224. Основний вид економічної діяльності підприємства: 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.27 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 10.06.2022 №601-п проведено фактичну перевірку автозаправної станції № 18 ТОВ «Барвінок Інвест» за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд. 1-А, за період з 16.04.2022 по день закінчення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні з питань цін та ціноутворення.

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 27.06.2022 №2366/08/01/07/09/40385546. Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме порушення встановленого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 25 311 127,42 грн, а саме в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на загальну суму 25 311 127,42 грн.

На підставі акту перевірки від 27.06.2022 №2366/08/01/07/09/40385546 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 20.07.2022, яким до позивача за порушення пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 20 Закону України № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкцї (штрафи) у розмірі 25 311 127,42 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття податкового повідомлення рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 02.11.2022 №13729/6/99-00-06-03-01-06 скаргу ТОВ «Барвінок Інвест» залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність Підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафтопродуктів (усіх типів, марок і видів (залежно від масової частки сірки), визначений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (надалі - Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Відповідно до підпункту 10.2.1 пункту 10.2 Інструкції, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Згідно з пп.10.2.10 п.10.2 Інструкції, на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Згідно з пп.10.3.1.1 п.10.3 Інструкції, розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

Відповідно до підпункту 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно з підпунктом 10.4.1 пункту 10.4 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП.

Згідно з пунктом 10.4.2 пункту 10.4 Інструкції, під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК. У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Пунктом 10.4.3 Інструкції передбачено, що після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що позивачем до перевірки не було надано до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «Торговий Дім Карпатинафтотрейд», ТОВ «Трансоілгаз» та ТОВ «Лівайн Торг» актів приймання-передачі палива з підписами операторів АЗС, суд зазначає, що такі доводи не можуть бути підставою для висновків про невідоме походження товару та підставою для застосування штрафних санкцій.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції, оператор АЗС оприбутковує паливо на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності), проте чинне законодавство, як і зміст договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «Торговий Дім Карпатинафтотрейд», ТОВ «Трансоілгаз» та ТОВ «Лівайн Торг» не містить вимоги щодо обов`язкового посвідчення актів приймання-передачі палива операторами АЗС.

Також, чинне законодавство не встановлює недійсності актів приймання-передачі палива, у зв`язку із відсутністю у них підписів операторів АЗС.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що позивачем до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» не надані акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, паспорти якості та копії сертифікатів, суд зазначає, що до договорів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» були надані акти приймання-передачі товару, що підтверджується листом вих.№104 від 20.06.2022. За умовами цих договорів, поставка здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Базис поставки резервуари, вказані покупцем в заявці, що належать покупцеві на праві власності або використовуються ним на інших правових підставах. Тобто передача товару належним чином підтверджена актом приймання-передачі товару. За вказаними договорами приймання-передача товару не має підтверджуватися товарно-транспортною накладною, оскільки приймання-передача товару відбувається в резервуарах, на умовах, викладених в договорах.

Щодо відносин з ТОВ «Лівайн торг», суд зазначає, що за договором з ТОВ «Лівайн торг», позивач зобов`язаний, зокрема, прийняти товар на зберігання в резервуари АЗС, проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам ТОВ «Лівайн торг» (паливні картки, скретч-картки). До договору з ТОВ «Лівайн торг» до перевірки надані акти приймання-передачі на зберігання/видачі зі зберігання, як того вимагають умови договору. За вказаним договоом приймання-передача товару не має підтверджуватися товарно-транспортною накладною, оскільки приймання-передача товару на зберігання/видачі зі зберігання підтверджується актами.

Щодо зауважень контролюючого органу до господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Нафтасіті», суд зазначає таке.

Так, контролюючий орган посилається на те, що позивачем по господарським взаємовідносинах з ТОВ «Нафтасіті» до перевірки не було надано договори поставки, акти приймання-передачі нафтопродуктів, паспорти якості, копії сертифікатів.

Разом з тим, контролюючим органом не було враховано те, що між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» договори на поставку нафтопродуктів не укладались, а відповідно ТОВ «Нафтасіті» не підпадає під визначення постачальника.

Між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» укладено договір зберігання, відповідно до умов якого зберігач ТОВ «Нафтасіті» взяло на себе зобов`язання приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності, які передаються поклажедавцем ТОВ «Барвінок Інвест» і повернути їх поклажедавцеві за його вимогою.

Тобто, взаємовідносини між сторонами не передбачали ані придбання, ані реалізації, нафтопродуктів.

На переконання суду, позивачем як під час проведення перевірки так і до прийняття спірного податкового повідомлення рішення, контролюючому органу було надано достатній перелік первинних документів, що підтверджують факти надходження та оприбуткування палива.

Зокрема, облік пального на загальну суму 25 311 127,42 грн, підтверджується наступними документами: товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктiв (нафти); Z-звiти, складенi в днi надходження пального; журнал облiку надходження нафтопродуктiв на АЗС 18; журнал облiку прийому газу в атоцистернах АЗС 18; змiннi звiти АЗС № 18 за формою 17-НП, складені у зміни (днi) надходження пального: довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/вiдпуску) та залишків пального на акцизному складі пального з квитанціями про відправлення до ДПС, які щоденно подаються позивачем до органів ДПС, в яких відображається вся кількість отриманого пального.

Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром). При цьому, застосування вказаної санкції можливе до підприємства, яке не облікувало товар та реалізувало його.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 12.06.2018 у справі №826/18483/13-а (К/9901/3580/18), від 12.12.2018 у справі №819/1026/13-а (ІС/9901/19561/18), від 12.03.2020 у справі №823/1917/16 (К/9901/36400/18), від 21.05.2020 у справі №809/597/16 (К/9901/35386/18), єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формами 16-НП, 17-ИП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які необліковані у встановленому порядку. Для визначення факту реалізації необлікованого товару, за умови встановлення якого до суб`єкта господарювання можливе застосування зазначеної вище фінансової санкції, контролюючий орган має встановити розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС.

Контролюючим органом не встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС.

Відтак, висновок про порушення з боку позивача пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі якого до позивача застосовано фінансову санкцію, не підтверджений документально за результатами проведеної перевірки.

Вищенаведене вказує на необ`єктивний підхід контролюючого органу до проведення податкової перевірки та встановлення її результатів, а відтак винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням зазначеного, податкове повідомлення-рішення від 20.07.2022 № прийняте на підставі акту перевірки від 27.06.2022 №2366/08/01/07/09/40385546, не відповідає вимогам чинного законодавства України, порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.72 а, кімн.9, ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (21028, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.7, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20.07.2022 за №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 25 311 127,42 грн (двадцять п`ять мільйонів триста одинадцять тисяч сто двадцять сім гривень 42 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 810,00 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.04.2023.

Суддя Ж.М. Чернова