Справа № 420/6856/22
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/6856/22
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до відповідальності, стягнення утриманого грошового утримання,

В С Т А Н О В И В:
05.05.2022 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.09.2021 №117 «Про притягнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 до юридичної відповідальності» щодо притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у сумі 199121, 04 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача незаконно утримане грошове забезпечення на суму 27797,32 грн.

До позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд зупинити дію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.09.2021 №117 «Про притягнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 до юридичної відповідальності» до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилався на факт прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 наказу №117 (з основної діяльності) від 27.09.2021 «Про притягнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 до юридичної відповідальності», на факт подання позову щодо оскарження цього наказу та на приписи ст. ст. 150-151 КАС України. Також позивач зазначав, що на підставі оскаржуваного наказу постійно здійснюється утримання коштів з грошового забезпечення. Враховуючи те, що окрім скасування наказу, заявлена вимога про стягнення незаконно утриманих грошових коштів, а постійне утримання коштів призводить до зміни суми яка у разі задоволення позову буде підлягати стягненню, позивач посилався на те, що така ситуація може в подальшому ускладнити виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2022, постановленою в порядку письмового провадження, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного в цій справі наказу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що зупинення дії оскаржуваного наказу є фактичним вирішенням спору по суті без ухвалення рішення. При цьому апелянт вказує, що зупинення дії оскаржуваного наказу не є тотожнім скасуванню, а обраний ним спосіб забезпечення позову є адекватним та співмірним до заявлених вимог.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що предметом спору в цій справі є:

- вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.09.2021 №117 «Про притягнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 до юридичної відповідальності», відповідно до якого позивач притягнутий до матеріальної відповідальності, з відповідача вирішено стягнути кошти на користь держави в сумі 199121,04 грн;

- вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 27797,32 грн. грошове забезпечення, яке, на думку позивача було незаконно утримане відповідачем на виконання наказу від 27.09.2021 №117«Про притягнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 до юридичної відповідальності».

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпечені позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві про забезпечення позову доводи позивача потребують з`ясуванню та перевірки їх доказами під час судового розгляду справи по суті спору. Також суд першої інстанції враховував те, що позивач не обґрунтував та документально не підтвердив існування обставин, які б вказували на неможливість захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 150 КАС України (тут і надалі в редакції чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для зацікавлених осіб.

Частиною третьою статті 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом:

1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;

2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;

4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;

5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;

6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);

7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»;

8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;

9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта.

Відповідно до частини 5 статті 151 КАС України, зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Стаття 152 КАС України визначає зміст і форму заяви про забезпечення позову, яка, окрім іншого, має містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заяви позивача про забезпечення позову (а.с. 38-39) необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що постійне утримання з позивача частини грошового забезпечення на виконання оскаржуваного наказу від 27.09.2021 №117, може істотно ускладнити виконання рішення суду, оскільки сума стягнення буде постійно змінюватись та не буде відповідати заявленим позовних вимогам.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Апеляційний суд зазначає про помилковість доводів апеляційної скарги стосовно того, що проведення відповідачем утримання частини грошового забезпечення на виконання оскаржуваного в цій справі наказу може істотно ускладнити виконання рішення суду внаслідок зміни суми стягнення яка буде відповідати заявленим позовних вимогам, з огляду на таке.

За приписами частини 1 ст. 47 КАС України позивач має право, окрім іншого, збільшити розмір позовних вимог, шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами ст. 244 КАС України, суд, під час ухвалення рішення вирішує, окрім іншого питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, сукупність цих норм надає можливість дійти висновку, що, як позивач може скористатись своїм правом збільшення позовних вимог внаслідок обставин, які виникли після відкриття провадження у справі, так і суд першої інстанції, при розгляді спору по суті та за наявності відповідної заяви позивача із доданими до неї доказами, враховує певні фактичні обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що, як заява про забезпечення позову, так і апеляційна скарга, містять надумані припущення щодо ускладнення виконання рішення суду, у разі ухвалення такого рішення на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам, щодо дотримання заявником принципу адекватності, апеляційний суд відхиляє внаслідок того, що сама вимога про забезпечення позову не є обґрунтованою, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 150 КАС України.

При цьому сам факт цитування норм процесуального права не є належним обґрунтуванням заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 150, 151, 242, 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі №420/6856/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18.04.2023

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.