Справа № 520/8220/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 квітня 2023 р. справа № 520/8220/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження заяву представника відповідача адвоката Сайтарли А.П. з питання відшкодування судових витрат по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-

встановив:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2023р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-СЕРВІС АГРО" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

24.02.2023р. через канцелярію суду адвокатом Сайтарли А.П. подано заяву (вх. №01/14969/23) з питань відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 15.000,00 грн., з відповідними доказами.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2023р. прийнято до провадження (розгляду) заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №520/8220/22 в порядку письмового провадження та запропоновано відповідачам надати до суду до 09.03.2023 року свої міркування разом з відповідними доказами з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №520/8220/22.

Станом на 19.04.2023р. від відповідачів жодних доказів з приводу поданої заяви до суду не надходило.

З огляду на положення ст.252 КАС України, керуючись приписами ч.4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд даної заяви суд здійснює у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по справі №520/8220/22 прийнято судом у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання 09.02.2023 року, заява разом з документами на підтвердження понесених витрат подана адвокатом Сайтарли А.П. до суду 24.02.2023 року (поштовим відправленням направлена - 18.02.2023 року), тобто в межах строку встановленого ч.7 ст.139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3, ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 ст.134 КАСУ).

Суд звертає увагу, що за правовою позицією Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 року по справі 826/1216/16 вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне поручения з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокатом Сайтарли А.П. надано до суду: договір про надання правової (правничої) допомоги №01/21 від 21.09.2022 року; додаткову угоду №1 від 22.09.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/21 від 21.09.2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 15.02.2023 року; акт приймання - передачі наданої правової (правничої) допомоги №1 від 15.02.2022 року; рахунок №01/15-02 від 15.02.2023 року.

Водночас, у даній справи у задоволенні позову заявника судом було відмовлено.

Так, одночасно із прийняттям рішення про відмову у позові судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по даній справі, про що зазначено у тексті судового рішення.

Норми КАС України не містять правила розподілу на користь позивача судових витрат у разі вирішення судом спору по суті у разі відмови у задоволенні позову.

Отже, у спірних правовідносинах судом не встановлено наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, а тому подане клопотання належить залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 252 КАС України встановлено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 252, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Заяву адвоката Сайтарли А.П. від 24.02.2023 року вх. №01/14969/23 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева