Справа № 520/23170/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 р.Справа № 520/23170/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

представника позивача Бондаренка Я.О.

представника відповідача Власової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.02.23 року по справі № 520/23170/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Славянка"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Славянка" (далі - позивач, ТОВ "Славянка") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ( далі - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, утворений на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 26.05.2021 №02.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, прийнятим на підставі висновків акту перевірки. Позивач вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими та спростовуються наявними у нього первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які, у свою чергу, свідчать про реальне здійснення спірних господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами та їх правомірне відображення підприємством у бухгалтерському та податковому обліку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 26.05.2021 №02.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ТОВ "Славянка" судовий збір у розмірі 22700 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Славянка" відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що перевіркою встановлено заниження ТОВ "Славянка" доходів на суму отриманих коштів не пов`язаних з постачанням товарів та незмінність задекларованих платником податків доходів від реалізації товарів при підтвердженні реальності операції з продажу товарів, а саме покупцю та одночасному встановленні реалізації товарів іншим особам, з яким повинна рахуватись дебіторська заборгованість. Не підтверджено реальне здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав відзив на апеляційну скаргу та надані додаткові пояснення, заперечував проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Славянка" зареєстроване як юридична особа 05.02.2001 та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Харківській області. Основним видом діяльності за КВЕД є: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі направлень від 11.03.2021 року №2844, №2845, №2846, №2847, відповідно до графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік та на підставі наказу ГУ ДПС в Харківській області від 18.02.2021 року №1041-п, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Славянка" з питань дотримання податкового, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 року до 31.12.2020 року, за результатами якої ГУ ДПС в Харківській області складено акт №5577/20-40-07-02-08/31341503 від 02.04.2021 року ( т. 1 а.с. 19-79).

Відповідно до висновків акту перевірки №5577/20-40-07-02-08/31341503 від 02.04.2021 року встановлено наступні порушення ТОВ "Славянка": п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження доходу та, відповідно, заниження об`єму оподаткування з податку на прибуток підприємств на загальну суму 6 341 058 грн, у тому числі у 4 кварталі 2017 року у сумі 51 468 грн, 1 кварталі 2018 року у сумі 1 322 099 грн, 2 кварталі 2018 року у сумі 802 557 грн, 3 кварталі 2018 року у сумі 1 123 384 грн, у 4 кварталі 2018 року у сумі 2 630 286 грн, 1 кварталі 2019 року у сумі 411 264 грн.

26.05.2021 року на підставі зазначених висновків акту перевірки контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення №02, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями на суму 6 341 058 грн, за штрафними (фінансовим) санкціями (штрафами) на суму 1 585 264,50 грн, всього на загальну суму 7 926 322,50 грн (т. 1 а.с. 16-18).

Позивачем направлено до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 26.05.2021 року № 2. (т. 1 а.с. 80-90).

За результатами розгляду скарги рішенням Державної податкової служби України від 21.10.2021 року №23784/99-00-06-01-01-06 спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін (т. 1 а.с. 93-99).

Позивач, не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХV, передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Приписами ч. 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 5, п. 7 П(С)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що визначення суми доходів платником податку відбувається лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з продажу товарів з метою отримання прибутку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідає економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

З огляду на викладене, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки про заниження ТОВ "Славянка" доходів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів, на загальну суму 6 341 058 грн по взаємовідносинам з контрагентами, з якими встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій, у періоді, що перевірявся.

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Коркін" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Коркін" укладено договір поставки №01.10.2018 від 12.10.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Коркін" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Пунктом 1.2. Договору встановлено, що сума договору - сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов Договору протягом жовтня-грудня 2018 року ТОВ "Коркін" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000196 від 18.10.2018 року, №РН-0000205 від 16.10.2018 року, №РН-0000235 від 14.11.2018 року, №РН-0000248 від 21.11.2018 року, №РН-0000288 від 29.12.2018 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 08.10.2018 року, 16.10.2018 року, 14.11.2018 року, 21.11.2018 року, 29.12.2018 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 02.11.2018 року №10, 06.12.2018 року №23, 06.12.2018 року №24, 11.12.2018 року №30, 02.10.2018 року №4, 10.10.2018 року №17, 05.11.2018 року №20, 13.12.2018 року №42, 14.11.2018 року №53, 14.11.2018 року №55, 18.12.2018 року №53, 18.12.2018 року №54.

Оплата ТОВ "Коркін" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Коркін" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Світ-Пром-Трейд" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Світ-Пром-Трейд" укладено договір поставки №04.06.18 від 04.06.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Світ-Пром-Трейд" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Світ-Пром-Трейд" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000274 від 15.12.2017 року, №РН-0000283 від 26.12.2018 року, №РН-0000222 від 30.10.2018 року, №РН-0000199 від 08.10.2018 року, №РН-0000197 від 08.10.2018 року, №РН-0000182 від 25.09.2018 року, "РН-0000144 від 02.01.2018 року, №РН-0000014 від 23.01.2019 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 26.12.2018 року, 30.10.2018 року, 08.10.2018 року, 25.09.2018 року, 02.08.2018 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 04.12.2018 року №3, 04.12.2018 року №4, 11.01.2019 року №16, 01.08.2018 року №4.

Оплата ТОВ "Світ-Пром-Трейд" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Світ-Пром-Трейд" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Кремстек" встановлено наступне.

Між ТОВ "Кремстек" та ТОВ "Славянка" укладено договір поставки №04.12.2018 від 04.12.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Кремстек" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019.

Відповідно до умов договору ТОВ "Кремстек" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000293 від 29.12.2018 року, №РН-0000017 від 25.01.2019 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 29.12.2018 року, 25.01.2019 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 04.12.2018 року №5, 11.01.2019 року №20.

Оплата ТОВ "Кремстек" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Кремстек" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "РТ Концепт" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "РТ Концепт" укладено договір поставки №16.02.18 від 16.02.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "РТ Концепт" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року .

Відповідно до умов договору ТОВ "РТ Концепт" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000282 від 29.12.2018 року, №РН-0000282 від 26.12.2018 року, №РН-0000223 від 23.11.2018 року, №РН-0000221 від 30.10.2018 року, №РН-0000213 від 24.10.2018 року, №РН-0000207 від 18.10.2018 року, №РН-0000202 від 16.10.2018 року, №РН-0000190 від 28.09.2018 року, №РН-0000181 від 25.09.2018 року, №РН-0000178 від 20.09.2018 року, №РН-0000172 від 06.09.2018 року, №РН-0000161 від 31.08.2018 року, №РН-0000160 від 30.08.2018 року, №РН-0000131 від 06.07.2018 року, №РН-0000119 від 11.06.2018 року, №РН-0000111 від 04.06.2018 року, №РН-0000092 від 20.04.2018 року, №РН-0000081 від 12.04.2018 року, №РН-0000042 від 22.02.2018 року, №РН-0000281 від 28.12.2017 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 29.12.2018 року, 26.12.2018 року, 23.11.2018 року, 30.10.2018 року, 24.10.2018 року, 18.10.2018 року, 16.10.2018 року, 28.09.2018 року, 25.09.2018 року, 20.09.2018 року, 14.09.2018 року, 10.09.2018 року, 06.09.2018 року, 31.08.2018 року, 30.08.2018 року, 06.07.2018 року, 11.06.2018 року, 04.06.2018 року, 20.04.2018 року, 12.04.2018 року, 22.02.2018 року, 22.01.2019 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 27.12.2017 №21, 16.02.2018 №26, 20.02.2018 №29, 30.03.2018 №41, 04.04.2018 №8, 06.09.2018 №10, 06.09.2018 №9, 04.07.2018, 07.09.2018 №15, 07.09.2018 №11, 04.12.2018 №9, 07.09.2018 №16, 04.12.2018 №10, 12.09.2018, 12.09.2018 №26, 12.09.2018 №27, 12.09.2018 №28, 13.09.2018 №29, 27.08.2018 №16, 27.08.2018 №17, 27.08.2018 №18, 27.08.2018 №19, 28.08.2018, 06.07.2018 №6, 31.08.2018 №25,31.08.2018 №26, 31.08.2018 №27, 31.08.2018 №28, 11.01.2019 №19, 11.01.2019 №18, 11.01.2019 №17, 03.9.2018 №1, 18.09.2018 №34, 20.09.2018 №40, 21.09.2018 №41, 04.09.2018 №4, 04.09.2018 №5, 21.05.2018 №14, 07.06.2018 №8, 07.06.2018 №9, 28.09.2018 №57, 10.10.2018 №16, 10.10.2018 №18, 11.10.2018 №19, 11.10.2018 №20, 16.10.2018 №24, 16.10.2018 №25, 24.10.2018 №38, 24.10.2018 №39, 24.10.2018 №40, 24.10.2018 №41, 13.12.2018 №43, 13.12.2018 №44, 13.12.2018 №45, 23.11.2018 №77, 13.12.2018 №46, 13.12.2018 №47, 13.12.2018 №48, 13.12.2018 №49, 13.12.2018 №50.

Оплата ТОВ "РТ Концепт" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "РТ Концепт" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Кріосед" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Кріосед" укладено договір поставки №24.10.18 від 16.02.2018 (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Кріосед" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Кріосед" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000225 від 30.10.2018, №РН-0000236 від 14.11.2018 року, №РН-0000239 від 15.11.2018 року, №РН-0000243 від 16.11.2018 року, №РН-0000244 від 19.11.2018 року, №РН-0000245 від 20.11.2018 року, №РН-0000249 від 21.11.2018 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 30.10.2018 року, 14.11.2018 року, 15.11.2018 року, 16.11.2018 року, 19.11.2018 року, 20.11.2018 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 29.10.2018 №61, 29.10.2018 №62, 30.10.2018 №66, 30.10.2018 №67, 30.10.2018 №68, 01.11.2018 №2, 01.11.2018 №3, 01.11.2018 №4, 01.11.2018 №5, 01.11.2018 №6, 01.11.2018 №7, 01.11.2018 №8, 02.11.2018 №12, 02.11.2018 №11, 02.11.2018 №14, 02.11.2018 №13, 07.11.2018 №28, 07.11.2018 №29, 07.11.2018 №30, 07.11.2018 №31, 07.11.2018 №31, 07.11.2018 №32, 07.11.2018 №33, 07.11.2018 №34, 08.11.2018 №39, №40, №41, №42, №43, №44, №45, 09.11.2018 №46, 14.11.2018 №51, №52, №57, 15.11.2018 №59, №60, №61, №62.

Оплата ТОВ "Кріосед" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Кріосед" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Брібуд Груп" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Брібуд Груп" укладено договір поставки №12.10.18 від 12.10.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Брібуд Груп" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов Договору "Брібуд Груп" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000218 від 26.10.2018 року, №РН-0000237 від 14.11.2018 року, №РН-0000246 від 21.11.2018 року, №РН-0000256 від 26.11.2018 року, №РН-0000281 від 26.12.2018 року, №РН-0000286 від 29.12.2018 року, №РН-0000003 від 14.01.2019 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 26.10.2018 року, 14.11.2018 року, 21.11.2018 року, 26.11.2018 року, 26.12.2018 року, 29.12.2018 року, 14.01.2019 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 09.01.2019 №4, №5, 05.11.2018 №16, №17, №18, №19, 13.12.2018 №36, №37, №38, №39, 17.10.2018 №31, 18.10.2018 №34, 22.10.2018 №35, 25.10.2018 №54, №55, №56, №57, 07.11.2018 №36, №37, №38, 14.11.2018 №56, 26.11.2018 №82, №83, №84, 20.12.2018 №67, 22.12.2018 №69, №70, №71, №72, 09.01.2018 №5, №4.

Оплата ТОВ "Брібуд Груп" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Брібуд Груп" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Гарен" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Гарен" укладено договір поставки №03.04.2018 від 03.04.2018 (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Гарен" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору "Гарен" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000085 від 12.04.2018 року, №РН-0000095 від 20.04.2018 року, №РН-0000108 від 04.06.2018 року, №РН-0000128 від 05.07.2018 року, №РН-0000191 від 28.09.2018 року, №РН-0000242 від 15.11.2018 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 12.04.2018 року, 20.04.2018 року, 04.06.2018 року, 28.09.2018 року, 15.11.2018 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: 26.06.2018 року №26, 04.04.2018 року №7, 13.04.2018 року №13, 21.05.2018 року №15, 28.09.2018 року №56, 07.11.2018 року №26, №27.

Оплата ТОВ "Гарен" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Гарен" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Укргрант" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Укргрант" укладено договір поставки №08.01.2019 від 08.01.2019 (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Укргрант" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов договору "Укргрант" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000010 від 22.01.2019 року, №РН-0000016 від 25.01.2019 року, №РН-0000047 від 07.03.2019 року, №РН-0000128 від 05.07.2018 року, №РН-0000191 від 28.09.2018 року, №РН-0000242 від 15.11.2018 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 22.01.2019 року, 25.01.2019 року, 07.03.2019 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: 11.01.2019 №23, №22,09.01.2019 №6, №7, №8, №9, №10, 10.01.2019 №11, №12, №13, №14, №15, 06.03.2019 №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10.

Оплата ТОВ "Укргрант" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Укргрант" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Агрозбут Полтава" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Агрозбут Полтава" укладено договір поставки №24.09.2018 від 24.09.2018 (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Агрозбут Полтава" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов договору "Агрозбут Полтава" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000206 від 18.10.2018 року, №РН-0000204 від 16.10.2018 року, №РН-0000280 від 26.12.2018 року, №РН-0000214 від 25.10.2018 року, №РН-0000189 від 28.09.2018 року, №РН-0000008 від 25.01.2019 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 18.10.2018 року, 16.0.2018 року, 26.12.2018 року, 25.10.2018 року, 28.09.2018 року.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 20.12.2018 року №63, 62, 18.12.2018 року №60, 59, 58, 57, 11.01.2019 року №21, 25.09.2018 року №49, 28.09.2018 року №59, 12.10.2018 року №21, 22, 18.10.2018 року №33, 17.10.2018 року №32, 24.10.2018 року №44, 49.

Оплата ТОВ "Агрозбут Полтава" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Агрозбут Полтава" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Меркурій Рент" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Меркурій Рент" укладено договір поставки №ДГ-0000002 від 08.01.2018 (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Меркурій Рент" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов Договору ТОВ "Меркурій Рент" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000014 від 26.01.2018 року, №РН-0000018 від 30.01.2018 року, №РН-0000019 від 30.01.2018 року, №РН-000022 від 01.02.2018 року, №РН-0000024 від 02.02.2018 року, №РН-0000026 від 05.02.2018 року, №РН-0000038 від 14.02.2018 року, №РН-0000043 від 22.02.2018 року, №РН-0000047 від 23.02.2018 року, №РН-0000062 від 05.03.2018 року, №РН-0000065 від 13.03.2018 року, №РН-0000083 від 12.03.2018 року, №РН-0000097 від 23.04.2018 року, №РН-0000102 від 15.05.2018 року, №РН-0000110 від 24.06.2018 року, №РН-0000130 від 06.07.2018 року, №РН-0000147 від 02.082018 року, №РН-0000257 від 27.11.2018 року, РН-0000240 від 15.11.2018 року.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 26.01.2018, 30.01.2018, 01.02.2018, 02.02.2018, 13.02.2018, 14.02.2018, 22.02.2018, 23.02.2018, 05.03.2018, 13.03.2018, 12.04.2018, 23.04.2018, 15.05.2018, 04.06.2018, 06.07.2018, 02.08.2018.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні, а саме: від 12.03.2018 №13, 30.03.2018 №40, 03.03.2018 №6, 06.03.2018 №8, 24.05.2018 №19, 15.05.2018 №8, 7, 16.05.2018 №11, 18.04.2018 №17, 04.07.2018 №2, 13.04.2018 №14, 22.02.2018 №34, 02.04.2018 №2, 13.02.2018 №21, 20, 19.02.2018 №28, 21.02.2018 №30, 09.02.2018 №18, 05.02.2018 №8, 02.02.2018 №4, 01.02.2018 №2, 24.01.2018 №23, 25.01.2018 №24, 29.01.2018 №30, 29, 07.11.2018 №25, 26.11.2018 №80,

Оплата ТОВ "Меркурій Рент" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Меркурій Рент" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Елістар Плюс" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Елістар Плюс" укладено договір поставки №14.03.2018 від 14.03.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Елістар Плюс" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Елістар Плюс" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000203 від 16.10.2018, №РН-0000168 від 06.09.2018, №РН-0000068 від 16.03.2018, №РН-0000072 від 19.03.2018, №РН-0000073 від 20.03.2018, №РН-0000074 від 21.03.2018, №РН-0000077 від 28.03.2018, №РН-0000075 від 26.03.2018, №РН-0000183 від 25.09.2018, №РН-0000258 від 27.10.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 16.03.2018, 19.03.2018, 20.03.2018, 21.03.2018, 28.03.2018, 31.08.2018, 06.09.2018, 25.09.2018, 16.10.2018.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Елістар Плюс" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Елістар Плюс" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Вейтокс" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Вейтокс" укладено договір поставки №03.09.2018 від 03.09.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Вейтокс" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Вейтокс" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000184, від 25.09.2018, №РН-0000208 від 18.10.2018, №РН-0000241 від 15.11.2018, №РН-0000247 від 21.11.2018, №РН-0000285 від 27.12.2018, №РН-0000291 від 29.12.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Вейтокс" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту "Вейтокс" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Лефрейз" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Лефрейз" укладено договір поставки №16.10.2018 від 16.10.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Лефрейз" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Лефрейз" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000234, від 14.11.2018, №РН-0000215 від 25.10.2018, №РН-0000209 від 18.10.2018, №РН-0000255 від 26.11.2018, №РН-0000285 від 27.12.2018, №РН-0000291 від 29.12.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 18.10.2018, 25.10.2018, 14.11.2018.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Лефрейз" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Лефрейз" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Паррал Плюс" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Паррал Плюс" укладено договір поставки №11.04.2018 від 11.04.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Паррал Плюс" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Паррал Плюс" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000096 від 23.04.2018, №РН-0000100 від 07.05.2018, №РН-0000134 від 06.07.2018, №РН-0000145 від 02.08.2018, №РН-0000259 від 27.11.2018, №РН-0000291 від 29.12.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару від 23.04.2018, 07.05.2018, 06.07.2018, 02.08.2018.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Паррал Плюс" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Паррал Плюс" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Мальдіс" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Мальдіс" укладено договір поставки №08.06.18 від 08.06.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Мальдіс" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2018 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Мальдіс" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000121 від 14.06.2018, №РН-0000126 від 20.06.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Мальдіс" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Мальдіс" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Флексмар" встановлено наступне.

Між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Флексмар" укладено договір поставки №19.11.18 від 19.11.2018 року (далі за текстом Договір), за умовами якого ТОВ "Славянка" (Постачальник) передає, а ТОВ "Флексмар" (Покупець) купує олійно-жирову продукцію (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору сумою договору є сума всіх поставок протягом терміну дії договору. Сума, що підлягає оплаті за товар, вказана з урахуванням ПДВ 20%. Пунктом 6.1. Договору визначено, що договір укладено до 31.12.2019 року.

Відповідно до умов договору ТОВ "Флексмар" придбало у ТОВ "Славянка" олійно-жирову продукцію, що підтверджується видатковою накладною: №РН-0000252 від 23.11.2018.

Факт приймання-передачі товару підтверджується актами приймання-передачі товару.

На підставі здійснених господарських операцій були видані податкові накладні.

Оплата ТОВ "Флексмар" придбаного товару підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ "Славянка".

Списання у бухгалтерському обліку реалізованого товару по виписаним видатковим накладним підтверджено відомістю по бухгалтерському рахунку.

Господарська операція з реалізації товару по контрагенту ТОВ "Флексмар" та отримання оплати безготівковими коштами на розрахунковий рахунок позивача за реалізований товар підприємством проведено в бухгалтерському обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», що підтверджується журналом-ордером і відомістю по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Стосовно посилань відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних та документів, що підтверджують навантаження-розвантаження реалізованої продукції контрагентам, суд зазначає, що відповідно до умов спірних договорів поставка товару відбувалась шляхом його самовивозу контрагентами зі складу ТОВ "Славянка", який належить останньому на праві користування, що підтверджується Договором оренди.

Щодо взаємовідносин між ТОВ "Славянка" та ТОВ "Підволочиськ Зерно" встановлено наступне.

01.02.2018 року між ТОВ "Підволочиськ Зерно" та ТОВ "Славянка" укладено Договір №10218, за умовами якого ТОВ "Підволочиськ Зерно" (Постачальник) зобов`язується поставляти, а ТОВ "Славянка" зобов`язується прийняти й сплати в строк та на умовах, передбачених цим договором і в термін його дії товар: олійно-жирова та маргаринова продукція, вироблена на виробничих потужностях ПАТ «Вінницький ОЖК».

У квітні 2018 року в рамках договору №10218 від 01.02.2018 року ТОВ "Славянка" придбано олійно-жирову та маргаринову продукцію, що підтверджується видатковими накладними: №448 від 11.04.2018 року, №481 від 19.04.2018 року та товарно-транспортними накладними: №54 від 11.04.2018 року; №99 від 19.04.2018 року. Крім цього, якість придбаного товару підтверджується посвідченнями про якість.

Також, у травні-вересні 2018 року в рамках договору №260418 від 26.04.2018 року між ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн" та ТОВ "Славянка", ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн" поставив ТОВ "Славянка" товар: олійно-жирову та маргаринову продукцію, вироблену на виробничих потужностях ПАТ «Вінницький ОЖК», що підтверджується видатковими накладними: №1045 від 29.05.2018 року, №1083 від 01.06.2018 року, № 1089 від 04.06.2018 року, № 1142 від 07.06.2018 року, № 1908 від 17.09.2018 року, від 1969 від 20.09.2018 року, №2014 від 24.09.2018 року та товарно-транспортними накладними: № 92 від 29.05.2018 року, №2 від 01.06.2018 року, №26 від 07.06.2018 року, № 71 від 17.09.2018 року, №79 від 20.09.2018 року, №92 від 24.09.2018 року. Якість придбаного товару підтверджується також посвідченнями про якість.

Перевезення придбаного товару здійснено перевізником ФОП ОСОБА_1 , з яким позивачем укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №1 від 05.09.2017 року. Виконання вказаних послуг з перевезення підтверджено актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №70 від 20.04.2018 року, №113 від 30.05.2018 року, №11 від 02.06.2018 року, №14 від 05.06.2018 року, №30 від 08.06.2018 року, №68 від 18.09.2018 року, №84 від 21.09.2018 року, №97 від 25.09.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що вказані правочини відповідають приписам ст. 90 КАС України, оскільки укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, дані договіри є належними та допустимими доказами наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше cторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Приписами ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін мас бути досягнуто згоди.

Доказів повернення коштів до контрагента позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за отриманий товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню (зарахуванню) коштів з (на) банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарської операції.

На час укладання договорів, що не спростовується контролюючим органом та підтверджується відомостями з ЄДРПОУ, контрагенти позивача були платниками податків згідно з чинним законодавством та належним чином зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто мали достатній об`єм правоздатності для укладення спірних угод.

Досліджені судом первинні документи не мають таких дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Податкового кодексу України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Вказані документи позивачем надавались контролюючому органу на його запит, що не спростовано відповідачем. Жодних претензій стосовно оформлення вказаних первинних документів з боку відповідача не пред`являлось.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних документів.

Отже, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивачем, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків та відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку.

Стосовно посилань контролюючого органу на відсутність товарно-транспортних накладних та документів, що підтверджують навантаження-розвантаження реалізованої продукції контрагентам, колегія суддів зазначає, що відповідно до умов вказаних договорів, покупець забирає товар зі складу шляхом самовивозу.

Також судовим розглядом встановлено, що 01.01.2018 року позивачем укладено договір оренди №09/К-10-01/18 з ПАТ «Гонг», за яким ТОВ "Славянка" є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Костянтина Калініна, 31, будівля літ. В-2, загальною площею 199,26 кв.м., з метою використання його як складське приміщення.

Крім того, 01.12.2017 укладено договір оренди нежитлового приміщення №6 з ТОВ «Харків-Агробуд», за яким ТОВ "Славянка" є орендарем нежитлового приміщення на першому поверсі, кабінети № 1-23, 1-24, 1-25, 1-26, за адресою: 61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123, загальною площею 50,2 кв.м., для використання його товариством з метою розміщення офісу.

Наявність у позивача необхідних матеріальних та трудових ресурсів для здійснення його господарської діяльності підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 «Необоротні активи» та штатним розписом.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію відносно контрагентів щодо відсутності у нього необхідних транспортних засобів та трудових ресурсів для здійснення спірної господарської операції, в підтвердження нереальності господарської операції, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки така містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагента позивача та його постачальників/покупців, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваної господарської операції.

Крім того, в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагент позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та його контрагент є окремими платниками податку.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених спірних операцій, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №826/4571/16.

Окрім цього, відсутність необхідних трудових ресурсів у контрагента позивача не виключає можливості реального виконання позивачем господарської операції та не свідчить про одержання ним необґрунтованої податкової вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №804/4787/16.

Крім того, контрагенти позивача не позбавлені можливості залучати в якості підрядників до зазначених робіт (транспортних послуг та робіт з навантаження-розвантаження) інших юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців.

Таким чином доводи контролюючого органу щодо обставин нереальності господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами є безпідставними, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях і у своїй сукупності не можуть беззаперечно підтверджувати такі обставини.

Щодо доводів податкового органу про порушення відносно посадових осіб контрагентів позивача кримінальних проваджень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Інформації щодо наявності вироків, винесених судом за результатами вищевказаних кримінальних проваджень, які набрали законної сили, відносно посадових осіб контрагентів позивача, згідно з якою можливо було б прослідкувати причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими кримінальними правопорушеннями контрагента та діяльністю позивача в частині виконання вимог податкового законодавства України контролюючим органом не надано.

Водночас, наявність кримінального провадження не є безумовними та допустимими доказами відсутності реального здійснення господарської операції (правова позиція Верховного Суду у постанові від 06.08.2019 по справі № 520/8681/18).

Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі № 2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження № К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження № К/9901/19905/18).

При цьому, матеріали справи не містять доказів оспорювання договорів, укладених між позивачем та контрагентами, або наявності рішень суду про визнання цього договору недійсним (нікчемним) правочином, недійсність цього договору прямо не передбачена законом.

Отже, посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача не є підставою для встановлення відсутності факту реального здійснення спірних господарських операцій.

Таким чином, надаючи оцінку всім наявним в матеріалах справи договорам, видатковим накладним та іншим первинним документам, якими позивач доводить перед судом реальність здійснення господарських операцій, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність обставин реальності здійснення господарських операцій ТОВ "Славянка" та його контрагентів, на підставі яких позивачем було визначено суму доходів.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки акту перевірки про заниження ТОВ "Славянка" заниження об`єму оподаткування з податку на прибуток підприємств на загальну суму 6 341 058 грн, у тому числі у 4 кварталі 2017 року у сумі 51 468 грн, 1 кварталі 2018 року у сумі 1 322 099 грн, 2 кварталі 2018 року у сумі 802 557 грн, 3 кварталі 2018 року у сумі 1 123 384 грн, у 4 кварталі 2018 року у сумі 2 630 286 грн, 1 кварталі 2019 року у сумі 411 264 грн, є необґрунтованими та безпідставними, а податкове повідомлення-рішення №02 від 26.05.2021 року, прийняте на його підставі є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по справі № 520/23170/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 19.04.2023 року