Справа № 400/5642/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2023 р. № 400/5642/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,

про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту Відповідач 1; Вознесенський районний ТЦКтСП) з вимогами про визнання відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання відстрочки від призову за мобілізацією як особі, що здобуває вищу освіту, протиправними; зобов`язання Вознесенського районного ТЦКтСП надати відстрочку від призову за мобілізацією як особі, що здобуває вищу освіту відповідно до ст.23 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є студентом ІІ курсу денної форми навчання на контрактній основі Державного університету міста Комрат Республіки Молдова. Після проходження ВЛК був визнаний придатним до проходження військової служби. Після оголошення воєнного стану в Україні та введення мобілізаційних заходів Позивач звернувся до Відповідача 1 із заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі по тексту ЗУ № 3543), оскільки він є студентом вищого навчального закладу. Але Відповідач 1 відмовив йому в наданні відстрочки від призову, посилаючись на те, що позивач не є військовозобов`язаним, а є лише призовником, а відтак положення ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на нього не розповсюджуються. Позивач вважає, що таке тлумачення Закону Відповідачем 1 є хибним та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом залучено до участі у справі в якості другого Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі по тексту Відповідач 2; ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а. с. 49-50).

05.01.2023 року від Відповідачів 1, 2 надійшли відзиви на позовну заяву, де зазначено, що Позивач не є військовозобов`язаним, має статус «призовника», а відтак положення ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на нього не розповсюджується. Як призовникові для отримання відстрочки від призову йому необхідно керуватися положеннями ст. ст. 17, 18, 18-1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». Відповідачі вважають, що позовні вимоги не належать задоволенню, просять суд відмовити в задоволенні позову (а. с. 59-67).

09.01.2023 року від Позивача на адресу суду надійшло клопотання про зміну предмету позову, яке зводиться до того, що Позивач вважає, що в нього є право на відстрочку від призову по мобілізації як призовника на підставі положень ч. 2 ст.23 ЗУ № 3543 та просить суд зобов`язати Вознесенський районний ТЦКтСП надати відстрочку від призову за мобілізацією як особі, що здобуває вищу освіту відповідно до ч. 2 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а. с. 68-69).

Так, Ухвалою суду від 10.01.2023 року клопотання позивача задоволено, суд прийняв зміну предмету позову, яка виявилася в тому, що позивач просить суд визнати дії відповідача у ненаданні відстрочки від призову за мобілізацією протиправними та зобов`язати відповідача 2 надати відстрочку від призову за мобілізацією відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а. с. 72-73).

11.01.2023 року, 17.01.2023 року та 02.02.2023 року від Відповідача 1 надійшли відзиви на позовну заяву, з урахуванням зміни предмету позову, які є аналогічними за змістом з відзивами від 05.01.2023 року (а. с. 76-89).

08.02.2023 року від Позивача надійшла відповідь на відзив відповідачів, де він зазначив, що Відповідачі посилаючись на його статус «призовника», хибно вважаючи, що положення ст. 23 ЗУ № 3543, а зокрема частини 2 цієї статті на нього не розповсюджуються, оскільки це суперечить Указам Президента «Про оголошення загальної мобілізації», а відтак, маючи призовний вік (21 рік), позивач вважає, що може бути призваний на строкову службу по мобілізації. Відтак положення ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розповсюджуються на всі категорії населення (а. с. 97-102).

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 є громадянином України та з 23.01.2018 року взятий на військовий облік Вознесенським районним ТЦКтСП, про що свідчить посвідчення про приписку до призовної дільниці № 88/24/В/2001/1 від 26.08.2018 року (а. с. 43-44, 41-42).

Відповідно до довідки про продовження іноземцем стаціонарного навчання ОСОБА_2 прийнятий на навчання до Державного Комратського університету на економічний факультет (республіка Молдова) з 01.09.2021 року до 30.06.2024 року (а. с. 15, 17).

19.09.2022 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та надати довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відсутності заперечень для виїзд з України (а. с. 11-12).

30.11.2022 року за вих. № 722 ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відповідь, якою повідомлено, що зважаючи на те, що Позивач не є військовозобов`язаним і резервістом, а перебуває на даний час у статусі призовника, вимоги в письмовому зверненні щодо надання відстрочки від призову за мобілізацією та отримання довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а. с. 13-14).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Відстрочка від призову на строкову військову службу визначена положеннями ст.17 даного закону, а саме: відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Відповідно до ч.8 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються: у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;

у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;

у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;

у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;

в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.

Відстрочка від призову на строкову військову службу також надається громадянам України, які проходять військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу при вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Така відстрочка надається на весь період проведення військової підготовки та на строк, що триває від завершення такої підготовки до присвоєння громадянину України первинного військового звання офіцерського складу, але не довше ніж до кінця поточного року після завершення підготовки.

Відповідно до ч.9 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Частина перша вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.

Відповідно до положень ч. 2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Тобто, частина друга статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає випадки, за яких не підлягають призову не лише військовозобов`язані, а взагалі всі громадяни.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у статусі призовника, проте, звернувся до відповідача із заявою про отримання відстрочки від призову як військовозобов`язаний, яким він не є.

Разом з тим, суд зазначає, що посилання відповідачів на те, що положення ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" поширюються лише на військовозобов`язаних є такими, що не відповідають дійсності. Як вказав вище суд, частина перша вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані. Частина ж друга статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає випадки, за яких не підлягають призову не лише військовозобов`язані, а взагалі всі громадяни.

Виходячи з вищезазначеного, суд робить висновок, що станом, на час виникнення спірних правовідносин позивач відповідно до ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації так, як є студентом денної форми здобуття освіти.

Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року №154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» відповідно до п.1. якого територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до положень п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Суд зазначає, що правова природа саме протиправних дій полягає в активній поведінці суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

В даному випадку відповідач 1 відмовив позивачеві у видачі довідки про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з огляду на те, що позивач не є військовозобов`язаним і резервістом, а перебуває на даний час в статусі призовника, а тому на переконання відповідачів, надання довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є безпідставним.

Проте, оскільки суд встановив, що позивач має право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ч. 2 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа, яка здобуває вищу освіту за денною формою освіти, а довідка за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією є документом, що підтверджує право позивача на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд робить висновок, що відповідач протиправно відмовив у видачі позивачеві довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією.

Вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та надати відповідну довідку належать до задоволення як похідні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення.

Суд встановив, що позивач сплатив 992,40 грн судового збору. Оскільки позовну заяву подано в електронній формі, судовий збір необхідно було сплатити в сумі 793,92 грн. Отже, судовий збір у сумі 793,92 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1. Решта судового збору вважається надмірно сплаченою та може бути повернута за клопотанням позивача за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмови надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язання надати позивачу відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ч. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу вищої освіти за денною формою навчання та довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ч.2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову від 30.11.2022 року № 722 ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ч. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу вищої освіти за денною формою навчання та видати довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ч. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 793,92 грн (сімсот дев`яносто три грн 92 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.04.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська