Справа № 200/5156/22
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Справа№200/5156/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66грн.,-

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 , надісланий на адресу суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд 09 грудня 2022 року, в якому позивач просив суд:

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань заборгованість по заробітній платі в сумі 294 148, 66 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він проходив військову службу оператором протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 з лютого 2022 року по 9 листопада 2022 року включно. 9 листопада 2022 року ОСОБА_1 звільнено за сімейними обставинами. Вважає, що відповідачем не здійснено повного розрахунку під час звільнення з військової служби, а саме не виплачена додаткова винагорода за вересень 2022 року в сумі 100 000 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану».

Крім того, не виплачені належні позивачу згідно до наказу про звільнення виплати у загальній сумі 194 148,66 грн, що включають: заробітну плату за 9 днів листопада 29 283,21 грн (3253,69 грн помножити на 9 днів), 65 % від заробітної плати в сумі 19034,09 грн, премію 240 % в сумі 70279,70 грн, 30 000 грн додаткової винагороди згідно до наказу про звільнення, відпускні за 14 днів невикористаної відпустки в сумі 45 551,66 грн.

Загальна сума заборгованості по грошовому забезпеченню за вересень 2022 року та листопад 2022 року складає 294 148,66 грн.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідачем надано відзив, в обґрунтування якого зазначає, що позивач проходив військову службу на різних посадах у період з 1 березня 2022 року по 9 листопада 2022 року. Виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби здійснювалась на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом №260 від 7 червня 2018 року, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», телеграми Міністра оборони України ОСОБА_2 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн.

Додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. або 30000 грн. та премія солдату ОСОБА_1 у вересні 2022 року не нарахована та невиплачена відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 жовтня 2022 року №216, який прийнято за наслідками службового розслідування.

У жовтні-листопаді 2022 року ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із проходженням лікування та знаходженням у відпустці.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 9 листопада 2022 року №294 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення. Відповідно до цього ж наказу позивачу виплачені посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65%, премію у розмірі 240% по 9 листопада 2022 року.

Крім того, ОСОБА_1 було виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі 9000 грн, а також компенсація за 20 діб невикористаної основної відпустки за 2022 рік пропорційно часу служби у сумі 8892,60 грн.

Вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Аналогічний висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №640/9600/20. Отже, на думку представника позивача, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації, і не доказує факт вчинення правопорушення, а саме відмову виконувати бойовий наказ, окрім того відповідачем не надано всіх матеріалів службового розслідування.

Представник позивача не погоджується із відповідачем щодо застосування до спірних правовідносин телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року, в якій зазначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включати військовослужбовців, які відмовились виконувати бойовий наказ за місяць, в якому скоєне таке порушення.

У відповідності до статті 19 Конституції України, найвищого в Україні Закону, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А спірна телеграма не є Законом чи підзаконним актом в розумінні статті 19 КУ.

Окрім того, в постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 не передбачено жодних обмежень щодо виплати додаткової винагороди.

Звертає увагу суду на те, що в пункті 10 зазначеної вище телеграми вказано, що не виплачується додаткова винагорода за місяць, в якому скоєне таке порушення, однак ОСОБА_1 позбавили також і премії.

Також у відповідності до ч.4 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, а також інше умисне невиконання наказу, вчинена в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Тобто в даному випадку відмова виконати наказ є кримінальним правопорушенням, тобто злочином, яке повинне доводитись в рамках кримінального провадження і вина повинна доводитись вироком суду, який набрав законної сили. А відповідно до презумпції невинуватості, передбаченої ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За цими фактами по відношенню до ОСОБА_1 жодних кримінальних проваджень не було, а за фактом прийняття догани наказом командира частини 27 жовтня 2022 року № 216 ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву про скасування спірного наказу, і додано ще одну позовну вимогу.

Щодо невиплати інших сум при звільненні відповідач зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 все сплатила, проте незрозуміло з яких сум середньоденної заробітної плати відповідач виходив і яку заробітну плату брав в розрахунок. Також відповідачем не наведено доказів виплати згідно до наказу про звільнення - 65 % посадового окладу, премії 240 %, 30 000 грн згідно до наказу про звільнення, відпускних за 14 днів невикористаної відпустки.

Враховуючи все вищенаведене, вважає відзив відповідача з додатками до нього такими, що не ґрунтуються на належних доказах та нормах чинного законодавства України, і відповідно не підтверджує законність невиплати вказаних сум позивачу.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивач має надати: позовну заяву із зазначенням позовних вимог щодо кожного з відповідачів; доказів надсилання листом з описом вкладення копії позову з додатками відповідачам.

Позивачем у встановлений судом строк усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/5156/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17 січня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача вступ у справу та про надання доступу до електронної справи в підсистемі «Електронний суд».

6 лютого 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

24 лютого 2023 року представником позивача надано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді.

28 лютого 2023 року надійшла заява представника позивача надання інформації щодо стану розгляду справи та надходження відзиву на позовну заяву.

2 березня 2023 року судом направлено на електронну пошту представника позивача відзив на позовну заяву з додатками.

4 березня 2023 року представником позивача отримано відзив на позовну заяву, надісланий судом.

10 березня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про продовження строку для надання відповіді на відзив у зв`язку із несвоєчасним отриманням копії відзиву.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року продовжено представнику позивача адвокату Проніній А.І. строк для надання відповіді на відзив по справі №200/5156/22.

13 березня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив.

13 березня 2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів.

13 березня 2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Проніної А.І. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

13 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача, відповідно до якої представник змінив позовні вимоги та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 216 від 27 жовтня 2022 року в частині застосування до ОСОБА_1 догани, позбавлення премії та додаткової винагороди;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань заборгованість по заробітній платі в сумі 294 148, 66 грн.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : належним чином завірену повну копію матеріалів службового розслідування по відношенню до позивача ОСОБА_1 за період вересня-жовтня 2022 року; докази ознайомлення позивача із матеріалами службового розслідування та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності; належним чином завірену довідку про доходи за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та середньоденну заробітну плату позивача ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Проніної А.І. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 17 березня 2023 року заяву представника позивача адвоката Проніної А.І. від 13 березня 2023 року про уточнення (збільшення) позовних вимог по адміністративній справі №200/5156/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66 грн, повернуто без розгляду.

21 березня 2023 року до суду відповідачем надано копію матеріалів службового розслідування, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, довідку про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022 рік.

23 березня 2023 року до суду відповідачем надано копію акту про відмову від ознайомлення з наказом про результати службового розслідування, витяг з журналу реєстрації вихідних документів.

29 березня 2023 року надійшла заява представника позивача про надання інформації про надходження матеріалів службового розслідування.

31 березня 2023 року в телефонному режимі представника позивача проінформовано про можливість ознайомлення із матеріалами справи в особистому кабінеті в підсистемі «Електронний суд».

4 квітня 2023 року представником позивача в телефонному режимі проінформовано суд про ознайомлення в особистому кабінеті в підсистемі «Електронний суд» з документами, що надійшли до суду 21 та 23 березня 2023 року.

6 квітня 2023 року представником відповідача до суду повторно надіслано довідку про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022 рік.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про збільшення позовних вимог.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про долучення до матеріалів справи доказів відправки військовій частині НОМЕР_1 заяви про збільшення позовних вимог.

11 квітня 2023 року до суду надійшла клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про витребування доказів.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про місцезнаходження адвоката за адресою: 49074, м. Дніпро проспект Слобожанський, 121.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про долучення до матеріалів справи довідки Військово-лікарської комісії.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про долучення до матеріалів справи доказів відправки відповідачу клопотання про долучення до матеріалів справи довідки Військово-лікарської комісії.

11 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про коригування заяви про збільшення позовних вимог.

13 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про долучення доказів для вирішення питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року заяву представника позивача адвоката Проніної Анастасії Ігорівни від 11 квітня 2023 року про уточнення (збільшення) позовних вимог по адміністративній справі №200/5156/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66грн, повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни про витребування доказів по справі №200/5156/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66грн відмовлено.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на відмову у задоволенні клопотання представника позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 , виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 4 лютого 2001.

З 1 березня 2022 року по 9 листопада 2022 року позивач проходив службу в Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №41 від 1 березня 2022 року за штатом 05/195-01 воєнного часу солдата ОСОБА_1 , призначено стільцем 4 стрілецької роти 1 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення, зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення з 1 березня 2022 року. Позивачу встановлено посадовий оклад за посадою 2550 грн, встановлена щомісячна премія в максимальному розмірі 341% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим звання та надбавки за вислугу років з 1 березня 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №163 від 1 липня 2022 року солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти та призначено оператором протитанкового відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 з 1 липня 2022 року. Встановлено посадовий оклад за посадою 2820 грн, встановлена щомісячна премія у розмірі 277% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 9 листопада 2022 року №294 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення. Відповідно до цього ж наказу позивачу виплачено посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65%, премію у розмірі 240% по 9 листопада 2022 року.

Проте, як вважає позивач, Військова частина НОМЕР_1 не сплатила всі належні йому виплати, зокрема додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану». Загальна сума заборгованості по грошовому забезпеченню за вересень 2022 року та листопад 2022 року складає 294 148,66 грн.

Не погоджуючись з невиплатою додаткової винагороди за вересень 2022 року та виплат згідно до наказу про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п. 31 ч. 11 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000 грн за вересень 2022 року суд зазначає наступне.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №240 від 26 вересня 2022 року призначено службове розслідування за фактом вчинення правопорушення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , зокрема, відносно солдата ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №249 від 1 жовтня 2022 року вирішено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям, які скоїли правопорушення, відповідно до додатку 4 до цього наказу. В додатку №4 до наказу №249 від 1 жовтня 2022 року міститься інформація, що відносно солдата ОСОБА_1 триває службове розслідування.

За наслідками проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування від 27 жовтня 2022 року, яким встановлено, що солдат ОСОБА_1 з іншими солдатами 23 вересня 2022 року відмовився виконувати бойове розпорядження командира роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 та самовільно залишив бойові позиції роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 .

Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11, 13, 16, ч.1 ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Комісією, що проводила службове розслідування запропоновано:

за вчинення правопорушення відповідно до ст.4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст.ст.11, 13, 16, ч.1 ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення передбачене п. «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «сувору догану» на оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) до наказу про виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року не включати оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 7 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» не виплачувати премію у повному обсязі за вересень 2022 року оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 ;

посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 підготувати та подати повідомлення керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактами, що встановлені в ході службового розслідування.

З актом службового розслідування ознайомлено позивача особисто, про що свідчить його підпис.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 за вчинення правопорушення відповідно до ст.4 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, ст.ст.11, 13, 16, ч.1 ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення передбачене п. «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «сувора догана»; вирішено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) не виплачувати додаткову винагороду за вересень 2022 року оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 ; не виплачувати премію у повному обсязі за вересень 2022 року оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 7 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»; доручено командиру роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ; доручено посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 підготувати та подати повідомлення керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактами, що встановлено у ході службового розслідування.

Від ознайомлення із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт від 6 листопада 2022 року.

З акту про відмову від ознайомлення із наказом про результати службового розслідування від 6 листопада 2022 року вбачається, що 6 листопада 2022 року ОСОБА_1 доведено акт службового розслідування, з яким він ознайомився під підпис. При цьому зазначений військовослужбовець відмовився після доведення наказу командира частини НОМЕР_1 від 27 жовтня 2022 року №216 ставити підпис про ознайомлення із цим наказом.

Акт про відмову від ознайомлення із наказом про результати службового розслідування від 6 листопада 2022 року зареєстровано в журналі реєстрації вихідних документів Військової частини НОМЕР_1 за №1922.

Щодо виплат згідно до наказу про звільнення у сумі 194 148,66грн, суд зазначає наступне.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №257 від 3 жовтня 2022 року звільнено від виконання службових обов`язків солдата ОСОБА_1 , оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 , який проходить лікування у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №258 від 4 жовтня 2022 року вважати, що вибув з 4 жовтня 2022 року до медичної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження лікування солдат ОСОБА_1 , оператор протитанкового відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №260 від 6 жовтня 2022 року вважати, що прибув з медичної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 , але продовжив лікування у медичному пункті Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , оператор протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №264 від 4 жовтня 2022 року вважати, що вибув з 10 жовтня 2022 року солдат ОСОБА_1 , оператор протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 у мобільний госпіталь Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 для проходження Військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

З наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №281 від 27 жовтня 2022 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 , оператор протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 вибув у відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин з 27 жовтня 2022 року по 5 листопада 2022 року.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №291 від 6 листопада 2022 року солдат ОСОБА_1 , оператор протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 прибув з відпустки та приступив до виконання обов`язків.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №313 від 1 листопада 2022 року вирішено солдата ОСОБА_1 , оператора протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 преміювати у розмірі 100% від максимального розміру премії та виплатити премію за жовтень 2022 року у розмірі 277% посадового окладу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №294 від 9 листопада 2022 року солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення. Відповідно до цього ж наказу вирішено виплатити посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65%, премію у розмірі 240% по 9 листопада 2022 року. Крім того, ОСОБА_1 було вирішено виплатити додаткову грошову винагороду у розмірі 30000 грн по 9 листопада, а також компенсацію за 20 діб невикористаної основної відпустки за 2022 рік пропорційно часу служби у сумі 8892,60 грн.

Позивачем помилково взято до розрахунку сум, що належать до виплати ОСОБА_1 за наказом про звільнення, вирахувану суму середньоденного грошового забезпечення, оскільки положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 до цих правовідносин не застосовуються.

Як наслідок позивачем неправильно вирахувано суму грошового забезпечення, що підлягає виплаті за листопад 2022 року. Суд звертає увагу, що розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2022 року здійснено з урахуванням фактично відпрацьованого часу, за 9 днів листопада 2022 року виходячи із складових грошового забезпечення.

Так, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №163 від 1 липня 2022 року та довідки про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022 рік грошове забезпечення позивача складається з окладу 2820грн, окладу за військовим званням 530 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% (від окладу) - 2177,50 грн; премії 277%(від окладу) - 7811,40 грн, індексації та додаткової винагороди (у разі наявності підстав для виплати у розмірі 100000 грн. або 30000 грн.).

Наказом Військової частини НОМЕР_1 №294 від 9 листопада 2022 року вирішено виплатити посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65%, премію у розмірі 240% по 9 листопада 2022 року. Крім того, ОСОБА_1 було вирішено виплатити додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року у розмірі 30000 грн по 9 листопада, а також компенсацію за 20 діб невикористаної основної відпустки за 2022 рік пропорційно часу служби.

З довідки про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022 рік солдату ОСОБА_1 вбачається, що позивач отримав:

за жовтень 2022 року 44620,70грн (оклад 2820грн, оклад за військовим званням 530 грн, надбавка за особливості проходження служби 65% - 2177,50 грн; премія 277% - 7811,40 грн, додаткова винагорода 30000 грн, індексація 1281,80 грн);

за листопад 2022 року 22321,71грн (оклад 846грн, оклад за військовим званням 159 грн, надбавка за особливості проходження служби 65% - 653,25 грн; премія 277% - 2343,42 грн, додаткова винагорода 9000 грн, індексація 427,44 грн, компенсація за невикористану основну відпустку тривалістю 20 днів 8892,60грн).

З наданої позивачем банківської виписки Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 1 грудня 2022 року по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 1 серпня 2022 року по 1 грудня 2022 року вбачається, що 14 листопада 2022 року на картковий рахунок зараховано 43951,39грн (грошове забезпечення за жовтень 2022 року), 25 листопада 2022 року на картковий рахунок зараховано 21986,88грн (грошове забезпечення за листопад 2022 року), що з урахуванням сплати обов`язкових платежів та зборів відповідає нарахованій сумі грошової винагороди за відповідний період.

Враховуючи наведене, твердження позивача про наявність заборгованості зі сплати Військовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення у сумі 294 148,66 грн не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Щодо аргументів представника позивача, викладених у відповіді на відзив, про те, що згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №640/9600/20, висновки службового розслідування не породжують юридичних наслідків, висновок службового розслідування є носієм певної інформації і не доказує факт вчинення правопорушення, суд зазначає наступне.

У справі №640/9600/20 предметом оскарження був висновок Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 08 липня 2011 року за результатами службового розслідування за фактом видачі довідки № 222 щодо належності до громадянства України, оформлення паспорту громадянина України ОСОБА_1, затверджений т.в.о. начальника ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_5

Тоді як в цьому конкретному випадку результати службового розслідування реалізовані наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року, що створює наслідки для позивача та стосується його прав. Тобто, висновки, наведені у постанові Верховного Суду, на яку посилається представник позивача, викладені за інших фактичних обставин.

Крім того, суд зазначає, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, позбавлено премії та додаткової винагороди не скасовано, в судовому порядку цей наказ станом на момент розгляду справи не оскаржується, що підтверджується відомостями наявним у спеціалізованій програмі Донецького окружного адміністративного суду КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Таким чином, є безпідставними посилання представника позивача на постанову Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №640/9600/20, оскільки ця постанова прийнята за наслідками розгляду інших, ніж в цій справі, фактичних обставин.

Щодо незгоди представника позивача із застосуванням до спірних правовідносин п.10 телеграми Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року), яка не є нормативно-правовим актом та відсутності жодних обмежень в постанові Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року щодо виплати додаткової винагороди, суд зазначає наступне.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст.8 Конституції України).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дійсно, телеграма Міністра оборони України ОСОБА_4 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року) не є нормативно-правовим актом.

Натомість, абз.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 чітко визначає, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року вирішено не виплачувати додаткову винагороду за вересень 2022 року оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 .

Тобто, наказ на виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , як передбачено абз.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, не видавався, з огляду на що суд не погоджується із позивачем, що додаткова винагорода оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за вересень 2022 року безпідставно не виплачена.

Щодо твердження представника позивача про те, що навіть якщо застосувати в теорії телеграму Міністра оборони України, то в цій телеграмі вказано, що не виплачується додаткова винагорода за місяць, в якому скоєне таке порушення, однак ОСОБА_1 за вересень 2022 року позбавлено і премії, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року №260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Порядок №260).

Порядок №260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 1 розділу ХІІ Порядку №260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Пунктом 3 розділу ХІІ Порядку №260 встановлено, що виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року вирішено не виплачувати премію у повному обсязі за вересень 2022 року оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вищенаведене, суд не погоджується із позивачем, що премія оператору протитанкового відділення роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за вересень 2022 року не виплачена безпідставно.

Щодо твердження представника позивача про те що за фактом невиконання бойового наказу не порушено кримінальне провадження, а відповідно до ст. 62 Конституції України діє презумпція невинуватості, суд зазначає наступне.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №216 від 27 жовтня 2022 року, зокрема, доручено посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 підготувати та подати повідомлення керівнику Донецької спеціалізованої прокуратури у військові та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактами, що встановлено у ході службового розслідування.

7 січня 2023 року Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську зареєстровано кримінальне провадження №0000188 за фактом самовільного залишення поля боя та відмовою діяти зброєю, в м. Слов`янську Донецької області 23 вересня 2022 року військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдатом ОСОБА_1 .

Тобто аргумент представника позивача про відсутність кримінального провадження спростовується доказами наявними в матеріалах справи.

Разом з тим, предметом позову у цій справі є стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань заборгованості по заробітній платі в сумі 294 148, 66 грн, і наявність чи відсутність вироку відносно позивача, жодним чином не впливає на застосування до останнього Військовою частиною НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення, і як наслідок позбавлення додаткової винагороди.

Щодо подання представником позивача заяви про зміну позовних вимог, в якій ставилося питання про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 216 від 27 жовтня 2022 року в частині застосування догани, позбавлення премії та додаткової винагороди до ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 17 березня 2023 року заяву представника позивача адвоката Проніної А.І. від 13 березня 2023 року про уточнення (збільшення) позовних вимог по адміністративній справі №200/5156/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66 грн, повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Проніної Анастасії Ігорівни від 11 квітня 2023 року про уточнення (збільшення) позовних вимог по адміністративній справі №200/5156/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66 грн, повернуто без розгляду.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 294 148,66грн - відмовити повністю.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 20 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов