Справа № 240/2486/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2486/23
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
19 квітня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М.
суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, чинній з 29.01.2020 року, при обчисленні в період з дня зарахування в списки особового складу по 22.11.2022 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити за період з дня зарахування в списки особового складу по 22.11.2022 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки, грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби, обчисливши їх розмір із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року і шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 позовна заява була залишена без руху, а позивачу запропоновано у строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути виявлені недоліки позовної заяви.
В подальшому, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на усунення виявлених недоліків позову.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскаржив її в апеляційному порядку.
Так, на переконання апелянта, суд першої інстанції позбавив його фізичної можливості виконати вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки остання була отримана ним одночасно з ухвалою про повернення апеляційної скарги.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положеннями ч. 1 ст. 168 КАС України визначено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Частинами 1, 2 статті 169 КАС України закріплено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Процедурні питання вручення судового рішення врегульовані ст. 251 КАС України.
Так, приписами ч. ч. 5, 6, 7 ст. 251 КАС України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Колегія суддів зауважує, що повертаючи позовну заяву у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддя повинен пересвідчитись, що вжив вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання судового рішення та усунення недоліків позовної заяви, зокрема, як можливість надіслання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, так і інформування за допомогою засобів зв`язку.
З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та встановлено останньому 10-денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків.
При цьому, судом було визначено спосіб усунення виявлених недоліків, а саме шляхом надання до суду:
- нової позовної заяви з визначенням конкретної дати, з якої Позивач оскаржує бездіяльність Відповідача, в 2-х примірниках;
- доказів на підтвердження доводів Позивача щодо незастосування Відповідачем пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, чинній з 29.01.2020 року, при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням у спірний період в 2-х примірниках.
06 лютого 2023 року на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії грошового атестату позивача від 25.11.2022 і довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.12.2022.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана заява та надіслані позивачем документи не свідчать про усунення останнім недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 03 лютого 2023, а тому наявні підстави для її повернення згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
При цьому, судом відзначено, що заява позивача, яка надійшла до суду 06 лютого 2023 року, надіслана саме на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 03 лютого 2023 року.
Судова колегія, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, відзначає про передчасність та необгрунтованість останніх.
Так, зокрема, як засвідчується матеріалами справи, вказана заява та додаткові докази були надіслані на адресу суду засобами поштового зв`язку 31 січня 2023 року, тобто до винесення ухвали про залишення позовної заяви без руху, що засвідчується фіскальним чеком АТ "Укрпошта" (а.с. 13).
Окрім того, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18) ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана на поштову адресу представника позивача лише 06 лютого 2023 року, а отримана останнім 13 лютого 2023 року.
Таким чином, отримання судом заяви про долучення додаткових доказів до справи у той самий день, коли і була здійснена відправка ухвали про залишення позовної заяви без руху на адресу представника позивача, жодним чином не давало можливості суду першої інстанції оцінювати останню як таку, що надана на усунення виявлених недоліків.
При цьому, будь-яких доказів використання судом першої інстанції інших шляхів повідомлення апелянта або його представника про факт залишення позову без руху матеріали справи не містять, що свідчить про неможливість здійснення позивачем або його представником спроби усунути виявлені недоліки позову до моменту отримання відповідної ухвали суду.
Також, судова колегія відзначає, що можливість повернення позовної заяви у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху, може мати місце лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали скаржником та закінчення вказаного строку. Тобто, при застосуванні зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання скаржником такої ухвали та факт закінчення наданого строку.
Всупереч вказаному, судом першої інстанції необхідні умови, за яких позов підлягає поверненню не дотримані.
Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.
Отже, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви. Доводи апелянта є підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.
Колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 , фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції від 07 лютого 2023 року, і як наслідок, направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття позовного провадження відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття позовного провадження.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.