Справа № 640/21752/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 квітня 2023 року м. Київ № 640/21752/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича

до Державної аудиторської служби України

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 арбітражний керуючий Бандуристий Руслан Сергійович звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Вимогу «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 10.04.2020 року №04-14/250-2020 в частині застосування до Державного підприємства «Національна кінематека України» пункту 5 зобов`язальної частини вимоги від 10.04.2020 року №04-14/250-2020, а саме в частині, якою зобов`язано Державне підприємство «Національна кінематека України»: « 5. Забезпечити відшкодування на користь Підприємства втрат, завданих через здійснення оплати робіт з заміни вікон у відчужені будівлі - Цеху обробки плівки (Літ. В) на зазначену суму 213 913,46 гривень».

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022 (далі по тексту - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №640/21752/22, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Слід зазначити, що предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправною та скасування Вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 10.04.2020 року №04-14/250-2020 в частині застосування до Державного підприємства «Національна кінематека України» пункту 5 зобов`язальної частини Вимоги від 10.04.2020 року №04-14/250-2020, а саме в частині, якою зобов`язано Державне підприємство «Національна кінематека України»: « 5. Забезпечити відшкодування на користь Підприємства втрат, завданих через здійснення оплати робіт з заміни вікон у відчужені будівлі - Цеху обробки плівки (Літ. В) на загачену суму 213 913,46 гривень».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 08.12.2022 , тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Водночас, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування строку звернення до суду позивач зазначив, що незважаючи на незгоду з висновками проведеної ревізії, але приймаючи до уваги обмеженість строку для виконання вимоги Державної аудиторської служби України у встановлений оскаржуваною вимогою Державної аудиторської служби України строк (до 12.05.2020 року) виявлене порушення було усунуто. При цьому, 01 06 2020 року Державною аудиторською службою України за вих. № 04-14/380- 2020 на адресу ДП «Національна кінематека України» направлено лист, яким повідомлено, що вказане порушення усунуто належним чином та в установлені строки.

У подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 року у справі №910/21182/15 було задоволено заяву ОСОБА_1 та припинено виконання ним повноважень керуючого санацією Державного підприємства «Національна кінематека України», а тому він вважав, що оскаржувана вимога не може стосуватись особисто його прав, у зв`язку з чим у нього було відсутнє право її оскарження в судовому порядку.

Однак, 23.04.2021 року позивач був викликаний до Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000423 від 30.04.2020 про розслідування в рамках якого нібито вчиненого ним кримінального правопорушення до цього не було відомо. 14.07.2021 року прокурором Офісу Генерального прокурора Усенко С.А. було передано до Деснянського районного суду міста Києва обвинувальний акт відносно позивача, який йому при цьому вручений не був.

Позивач зауважив, що 31.08.2021 року вперше йому була надана можливість ознайомитись з матеріалами вказаного кримінального провадження та обвинувальним актом, відтак, оскільки інкриміноване йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується результатами ревізії Державної аудиторської служби України, які при цьому не відповідають дійсності, то на думку позивача, оскаржуваною вимогою Державної аудиторської служби України порушені його права, про що йому стало відомо 31.08.2021 року.

Позивач наголосив, що розгляд Деснянським районним судом міста Києва кримінальної справи №754/10849/21 за вказаним обвинувальним актом наразі триває. При цьому, він з метою захисту від незаконного кримінального переслідування замовив проведення будівельно-технічної експертизи, проведення якої було доручено судовому експерту Стасюк М.Ю. За результатами проведеної експертизи 06.09.2021 року судовим експертом Стасюк М.Ю. було складено висновок експерта, яким спростовуються результати контрольних обмірів, проведених в ході ревізії Державної аудиторської служби України.

На думку позивача, в період часу з 14.07.2021 по 06.09.2021 року у нього також не було достатніх підстав для оскарження вказаної вимоги Державної аудиторської служби України, у зв`язку з цим правові підстави для оскарження в судовому порядку Вимоги Державної аудиторської служби України «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 10.04.2020 року №04-14/250-2020 з підстав, викладених в поданому адміністративному позові, виникли лише починаючи з 06.09.2021 року.

Додатково позивач вказав, що 24.02.2022 року (до завершення шестимісячного строку з вказаної дати) відбулось повномасштабне вторгнення ворожих військ на територію України та, зокрема, Київської області, де позивач проживає та працює, що не дало мені можливості скористатись своїм правом на подання адміністративного позову у встановлені Кодексом адміністративного судочинства України строки, тому просить поновити строк звернення до суду.

Щодо доводів позивача про пропуск строку звернення до суду у зв`язку із введенням в Україні режиму воєнного стану суд зазначає наступне.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ..

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні

Суд зауважує, що саме лише посилання позивача на введення на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку для подання позову, та без надання доказів того, яким чином введення воєнного стану впливає на можливість вчинення процесуальних дій стороною позивача.

Згідно із приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд звертає увагу, що з даного приводу Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.20222 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі № 380/7251/21, у справі № 520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Враховуючи, що позивач не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск процесуального строку звернення до суду та не надає суду документальних доказів на обґрунтування такої позиції, суд вважає, що позивачу слід надати до суду письмові пояснення й докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі змістом частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 993,00 грн, що підтверджується відомостями квитанції від 08.12.2022 № 8853-5515-СР95-8РРК.

При цьому, статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи ту обставину, що судовий збір сплачений позивачем на рахунки Окружного адміністративного суду міста Києва у суду відсутня можливість перевірити зарахування коштів згідно даних підсистеми «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду». Відтак, позивачу слід надати до суду доказів зарахування судового збору в розмірі 993,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією долученою до позову, зокрема від 08.12.2022 №8853-5515-СР95-8РРК.

Відтак, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунуті у десятиденний строк з дня отримання позивачем копії даної ухвали шляхом подання до суду:

- письмові пояснення й докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду;

- доказів зарахування судового збору в розмірі 992,40 грн до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією долученою до позову.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича до Державної аудиторської служби України визнання протиправним та скасування висновку, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.