Справа № 711/311/23
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/311/23
Номер провадження2-а/711/21/23
РІШЕННЯ
13 квітня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді Демчика Р.В.
при секретарі Кофанової А.О.
представника позивача Стратілатова К.Г.
представника відповідача Юхименко О.В.
розглянувши в порядку позовного провадження в м.Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 11.01.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 була складна постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст.210-1 КпАП України, а саме: за те, що всупереч вимогам законодавства України не з`явився до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_4 за мобілізаційним розпорядженням, чим порушив вимоги ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Також вказує, що постановою від 11.01.2023 року накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 3400.00 грн.
Зазначає, що в мобілізаційному розпорядженні, яке вклеєно у військовий квиток позивача, зазначено, що на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» з оголошенням мобілізації позивач зобов`язаний, не чекаючи повістки війскьовгго комісаріату, заявитися протягом шести годин за адресою АДРЕСА_1 . При неможливості прибути за даною адресою, позивач зобов`язаний з`явитися за адресою АДРЕСА_2 . 24.02.2022 року Указами Президента України №64/2022 введений в Україні воєнний стан, №65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація. Отже, наголошує, що він повинен був з`явитися за мобілізаційним розпорядженням 24.02.2022 року, але він цього не зробив, що є адміністративним правопорушенням передбаченим ч.2 ст.210-1 КпАП України. Вважає, що саме 24.02.2022 року відповідачами мало бути виявлено дане правопорушення, але строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 24.04.2022 року. Разом з тим, спірна постанова винесена лише 11.01.2023 року, тобто після спливу строку на притягнення до адміністративної відповідальності. На момент винесення спірної постанови провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача за фактом, що вказаний у постанові не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю.
Вважає, що постанова винесена 11.01.2023 року не відповідає вимогам ст.38,247 КУпАП, ст.22 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», оскільки строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності сплив.
19 січня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.
31 січня 2023 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (без права юридичної особи) скерував до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву посилався на те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних. В ході уточнення облікових даних, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 в супереч вимогам законодавства України не прибув до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_4 за мобілізаційним розпорядженням, тому йому було повідомлено про порушення ним чинного законодавства України та притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.2101 КУпАП під час дії особливого періоду, склала уповноважена посадова особа, старший солдат мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , згідно вимог ст.254 КУпАП. Свідки правопорушення, виявленого 11 січня 2023 року, були ознайомлені з матеріалами справи, ними стали громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони підтвердили, що ОСОБА_1 не прибув до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_4 за мобілізаційним розпорядженням до команди НОМЕР_1 .
Громадянин ОСОБА_1 особисто розписався в протоколі, повідомив, що положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, йому доведені та зрозумілі, пояснив, що не з`явився за мобілізаційним розпорядженням, тому що давно проходив службу і забув що треба робити, тому чекав повістку. Відповідно йому було роз`яснено, що нез`явлення до місця призначення за мобілізаційним розпорядженням - є триваючим правопорушенням. Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом, а саме статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану невиконання обов`язку, в даному випадку, прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Громадянин ОСОБА_1 заяв, клопотань та зауважень до змісту протоколу та обставин справи не заявляв.
Після підписання протоколу громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться об 11 год. 00 хв. 11 січня 2023 року, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 і постановив: в зв`язку з неприбуттям громадянина ОСОБА_1 за мобілізаційним розпорядженням у місце призначення до 11.01.2023, що призвело до порушення вимог ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.2101 КУпАП шляхом накладення штрафу у мінімальному передбаченому розмірі у сумі 3400 грн.
21 лютого 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси залучено до участі у справі у якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Причину неявки суду не повідомив.
Представник позивача адвокат Стратілатов К.Г. в судовому засіданні вимоги викладенні в позові підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що вважає, що в діях його довірителя відсутні будь які ознаки адміністративного правопорушення, а тому просив закрити провадження у справі.
Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд, заслухавши сторони у справі, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 ще на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено ще на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено ще на 90 діб,
Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.
У відповідності до положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.
Судом встановлено, що у військкому квитку ОСОБА_1 міститься мобілізаційне розпорядження, зазначено, що на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з оголошенням мобілізації ОСОБА_1 зобов`язаний, не чекаючи повістки військового комісаріату, з`явитися протягом 6 (шести) годин за адресою: АДРЕСА_1 . При неможливості прибути за даною адресою, ОСОБА_6 зобов`язаний з`явитися за адресою: АДРЕСА_2 .
11.01.2023 року відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 складено Протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 2101 КУпАП. Згідно вказаного Протоколу встановлено наступне: Верховний Суд установив, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» 24.02.2022 року Указами Президентами України № 64/2022 введений в Україні воєнний стан, № 65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація. 11.01.2023 року громадянин ОСОБА_1 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході уточнення облікових даних, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства України не з`явився до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_4 за мобілізаційним розпорядженням, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543- ХІІ зі змінами. В протоколі позивач в поясненнях зазначив, що не прибув до частини, оскільки давно проходив службу і забув що треба робити, чекав повістку.
11 січня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 винесено Постанову № 28/М/2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2101 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.
Відповідно до положень ст. 2101 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вимог ст. ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».
Згідно положень ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 було видане мобілізаційне розпорядження, згідно якого він зобов`язаний був після оголошення мобілізації протягом шести годин прибути до військового комісаріату, не чекаючи повістки.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який станом на теперішній час продовжено.
Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.
У відповідності до положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.
Відповідно до виписки № 3186 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 22.02.2022р. по 04.03.2022р.
Позивач ОСОБА_1 не оспорював, що не з`явився до пункту збору ІНФОРМАЦІЯ_4 у вказаний у мобілізаційному розпорядженні строк, а саме протягом шести годин.
Доводи позивача про те, що він не пам`ятав які саме дії необхідно вчинити під час мобілізації, суд вважає необґрунтованими.
Зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2101 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП.
З матеріалів справи встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2101 КУпАП, відповідачем було виявлено 11.01.2023, та того ж дня його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно строки притягнення до відповідальності позивача порушено не було.
За таких обставин, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.
Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 268 КУпАП, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 72, 211, 217, 241, 245, 246, 262, КАС України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Р. В. Демчик