Справа № 400/5568/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/5568/20
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 06.08.2014р. та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з дати звернення 06.08.2014 р. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 лютого 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 Акермана О.М. в порядку ст. 378 КАС України, в якій він просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 по справі № 400/5568/20 шляхом зобов`язання виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником. Зазначену заяву обґрунтовано тим, що 20.01.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та просив долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК» від 26.07.2022р. Пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.02.2023 року повідомлено, що відповідно п. 10. Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Представник позивача вказує, що Абзац 3 п.10 зазначеного порядку взагалі виключає можливість подання заяви, навіть якщо така заява буде подана пенсіонером особисто. Фактично Управління не приймає заяву ані від банку, ані від представника, ані особисто від пенсіонера. Окремі положення Порядку, на який посилається відповідач не приведені у відповідність до Закону та рішенню Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р.

Представник позивача зазначає, що у справі № 400/5568/20 суд не встановлював способу виконання рішення суду та наявні обставини що роблять неможливим його виконання. Позивач постійно проживає за межами України. отже управління не може здійснювати виплату пенсії через відділення поштового зв`язку. Представник позивача вказує, що у даному випадку, боржник усвідомлюючи що позивач постійно проживає за межами України, всупереч Закону спрямовує виплати через відділення поштового зв`язку. Подальше існування такого стану речей та невжиття ефективних заходів щодо виконання рішення суду могло б свідчити про відсутність в Україні ефективних механізмів правового захисту та порушення принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Враховуючи наведені вище обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду у зв`язку з фактичною відмовою відповідача від його виконання, на думку представника позивача, виникла необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, встановити спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 по справі № 400/5568/20 шляхом зобов`язання виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником. Доводами апеляційної скарги зазначено, що окремі положення Порядку, на який посилається відповідач не приведені у відповідність до Закону та рішенню Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. Виплата пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок є способом виконання рішення, вирішується застосуванням спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення та не потребує ухвалення окремого судового рішення. У справі № 400/5568/20 суд не встановлював способу виконання рішення суду та наявні обставини, що роблять неможливим його виконання. Позивач постійно проживає за межами України отже управління не може здійснювати виплату пенсії через відділення поштового зв`язку. Відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду. Наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, а тому існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. Апелянт вказує, що очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009. Апелянт зазначає, що для здійснення переказу пенсіонер або довірена особа мають надати боржнику реквізити рахунку. При цьому жодного значення не має в який спосіб реквізити будуть надані боржнику. Єдине питання, що може перевірити боржник це відповідність повідомлених реквізитів даним особистого рахунку пенсіонера. Зазначені реквізити надаються до територіальних органів ПФУ у вигляді заяви засвідченої підписом та печаткою банку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що судом у справі № 400/5568/20 за позовом ОСОБА_1 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з дати звернення - 06.08.2014 р. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, у тому числі й у частині позовних вимог щодо виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок. Рішення суду першої інстанції переглянуто в апеляційному порядку та залишене без змін. Отже, на думку відповідача, виконання рішення суду полягає саме в обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити позивачу пенсію. Таким чином, як вказує відповідач, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 400/5568/20 чітко визначено спосіб і порядок його виконання. Відповідач зазначає, що ані в апеляційній скарзі позивача ані у заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення не наведено жодної обставини, існування якої ускладнює виконання рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі № 400/5568/20 або робить його виконання неможливим. З огляду на зазначене, відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що приймаючи рішення від 05.11.2021 року судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з дати звернення 06.08.2014 р. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, в тому числі й у частині позовних вимог щодо виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Суд першої інстанції зазначив, що виконання рішення суду полягає в обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області саме призначити пенсію.

На думку суду першої інстанції питання, яке підіймає представник позивача у своїй заяві, не стосується виконання рішення суду, а стосується правил та порядку перерахування (нарахування виплат) пенсії та лежить поза межами кола питань, які були досліджені в рішенні суду під час розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 р. № 2235-ІІІ документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Згідно з ч.5 ст. 45 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, у зв`язку з чим вони не підлягають застосуванню при вирішенні питань стосовно виплати пенсій громадянам України, які виїхали за кордон, та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, виходячи із чинного пенсійного законодавства, особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.

Імперативність заборони обмежувати чи позбавляти можливості реалізації громадянами України їх конституційного права на соціальне забезпечення у взаємозв`язку з дійсним місцем проживання особи також кореспондується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в пункті 52 рішення у справі №10441/06 "Пічкур проти України" від 07 лютого 2014 року.

Також, у пункті 3 Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року зазначено, що пункт 2 частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" створено правову ситуацію, у якій громадяни, які працювали на території України, сплачували страхові внески і отримали право на пенсію, але обрали постійним місцем проживання державу, з якою Україна не уклала міжнародний договір щодо виплати громадянам України пенсій, зароблених в Україні, позбавлені можливості їх одержувати. При цьому наголошується, що вказані положення Закону суперечать приписам Конституції України щодо неможливості скасування конституційних прав і свобод, рівності конституційних прав і свобод громадян незалежно від місця проживання, гарантування піклування та захисту громадянам України, які перебувають за її межами, права громадян на соціальний захист у старості.

Отже, виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.

Таким чином, з дня набрання чинності Рішенням №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстав для припинення права особи на отримання пенсії, відсутні.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі №766/15025/16-а.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з п.6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до п.п.8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

У разі відкриття поточного рахунка за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Згідно з п.10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).

Втім, жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, на переконання колегії суддів, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.

Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а та від 20.01.2022 у справі № 280/4551/21.

Позиція відповідача стосовно того, що особисто підписана заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто не просто звужує конституційне право на звернення до УПФ через уповноваженого представника, а й взагалі унеможливлює/нівелює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії.

Слід зазначити, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

В даному випадку, відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати без повернення до України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що існуючі норми матеріального права, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, позбавляючи громадян України гарантованого права на отримання пенсії з формальних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суд з позовними вимогами визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 06.08.2014р. та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції у рішенні від 05.11.2021 р. зробив висновок, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині призначити пенсію в розмірі, не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок. Суд прийшов до такого висновку, оскільки вважав, що права в цій частині ще не порушені, оскільки пенсію буде призначено лише на виконання рішення суду і призначення пенсії матиме наслідком її виплату. Рішення суду набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду від 05.11.2021 р. відповідачем проведено призначення та нарахування пенсії за віком за період з 06.08.2014 р. по 31.01.2023 р. в сумі 96644,94 грн. на поштове відділення 54058.

20.01.2023 р. представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та просила повідомити стан виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року по справі № 400/5568/20; долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП БАНК» від 26.07.2022 р.; пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП БАНК»; надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати призначення по січень 2023 р. та виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії. Повідомити дату та спосіб виплати (т.2 а.с. 15-16).

На звернення представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в листі від 03.02.2023 р. № 1587-863/А-02/8-1400/23 відмовили виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок з підстав, що відповідно до статті 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату та доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 N 1596 (зі змінами, далі - Порядок № 1596).

Пунктом 10 Порядку № 1596 передбачено, зокрема, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Разом з тим, розділом IV Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, передбачено надання послуг в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Так, користувачу, який авторизувався на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) надається можливість, зокрема, звернутись з заявою про зміну способу виплати пенсії (у разі зміни способу виплати з пошти на банк), на зміну виплатних реквізитів (у разі зміни банківських реквізитів або адреси), на внесення змін до пенсійної справи. Для цього призначено пункт особистого кабінету користувача «Внесення змін до пенсійної справи-> Заява про зміну способу виплати пенсії».

Отже, для зміни реквізитів банківської картки для отримання виплати пенсії, ОСОБА_1 має право подати заяву через вебпортал або звернувшись особисто до будь-якого до органу Пенсійного фонду України, або відповідно до п. 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії може бути прийнята органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку. Принагідно повідомляємо телефони гарячих ліній Головного управління:+09, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Звертають увагу, що звернення та документи подані через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України шляхом заповнення відповідного електронного бланка («Мої звернення») розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (т.2 а.с. 19-20) .

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні вимоги здійснювати виплату пенсії на банківський рахунок позивача, суд першої інстанції зазначив про передчасність такої вимоги і те, що призначення пенсії матиме наслідком її виплату.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.11.21 р. вирішенням спору по суті було призначити пенсію з 06.08.14 р., а виплата пенсії є способом виконання рішення, яка вирішується на підставі спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання рішення суду та на потребує ухвалення окремого судового рішення.

Підставою звернення до суду з заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення можуть бути обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначена та нарахована пенсія за віком, що склала суму 96644,94 грн. Ця сума знаходиться на поштовому відділенні 54058.

Однак, в силу того, що позивач не проживає на території України, він фактично позбавлений можливості отримати призначену та нараховану йому пенсію, що призводить до порушення його прав.

Звертаючись до суду про призначення та виплату позивачу належних йому сум пенсії, кінцевим результатом захисту його порушеного права є саме отримання призначених та нарахованих йому сум.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що питання, яке підіймає представник позивача у своїй заяві, не стосується виконання рішення суду, а стосується правил та порядку перерахування (нарахованих виплат) пенсії та лежить поза межами кола питань, які досліджувались в рішенні суду під час розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 Акермана О.М. про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, а тому зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 310, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву представника позивача ОСОБА_1 Акермана О.М. про встановлення способу і порядку виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 у справі № 400/5568/20 шляхом зобов`язання виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик