Справа № 420/18458/22
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить суд:

визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року за посвідченими копіями особових карток грошового утримання для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 під час розрахунку пенсії з 09.07.2021 року.

Позов обґрунтований тим, що в період з 20.10.1982 року по 04.05.1989 року позивач проходив службу в Радянській армії, а саме з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року служив за контрактом, службу проходив в Окремому пропускному пункті «Ізмаїл». За час служби отримував заробітну плату, а стаж є страховим стажем, який враховується для обчислення пенсії.

З метою реалізувати надане право на врахування заробітної плати за період до 01.07.2000 року, позивач звернувся до керівництва НОМЕР_2 Прикордонного загону імені полковника Олександра Жуковського ДПС України із заявою видати довідку про заробітну плату, але даних щодо нарахування і виплати грошового забезпечення у загону не має, про i що було сповіщено листом від 30.07.2022 року за №11/Ш-152. В той же час з архіву ФСБ РФ позивачу було надіслано засвідчені копії особистих карток грошового забезпечення і заробітної плати.

Отримавши вказані документи, позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про обчислення пенсії з урахуванням даних наданих копій карток грошового забезпечення i заробітної плати за час служби за контрактом. Листом від 09.06.2022 року за № 9353-7776-02/8-1500/22 в призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року позивачу було відмовлено з причини відсутності довідки про доходи, а також того, що обчислення заробітної плати на підставі особистих карток чинним законодавством не передбачено.

Позивач вважає, що рішення про відмову врахувати заробітну плату за час служби у період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року є незаконним, таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 263 КАС України.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою від 11.04.2023 року продовжено розгляд справи.

Частиною 3 статті 263 КАС України визначено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги вважає необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відпвоідач вважає, що обчислення заробітної плати за період з 07.09.1984 по 04.05.1989 на підставі особистих карток чинним законодавством не передбачено.

Як зазначає відповідач, що звернення громадян для призначення (перерахунку) пенсій з довідками про заробітну плату за 60 календарних місяців до 01.07.2000 року допускається з обов`язковим наданням копій первинних документів, завірених в установленому законодавством порядку.

Судом має бути враховано, що згідно бланку довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, який затверджено Порядком, її має бути завірено відповідною печаткою підприємства з підписом керівника, а тому чинним законодавством не передбачено надання копій особових карток грошового утримання для врахування заробітної плати при обчисленні пенсії.

За таких обставин, Головним управлінням листами від 09.06.2022 №9353-7776/Ш-02/8-1500/22 та від 04.07.2022 №10463-8783/Ш-02/8-1500/22 повідомлено позивача, що відомості заробітної плати на підставі копій особових карток не враховано при обчисленні пенсії за віком, оскільки відсутня довідка про заробітну плату.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію.

На запит позивача, службою ФСБ РФ від 10.11.2021 року №21/59/ОИЗО/ГУ/778 направлено копії особових карток грошового забезпечення та заробітної плати військовослужбовця Окремого пропускного пункту «Ізмаїл» прапорщика ОСОБА_1 за 1984-1989 роки.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії в частині врахування заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року.

На звернення позивача ГУ ПФУ в Одеській області було надано відповідь від 09.06.2022 року №9353-7776/Ш-02/8-1500/22 в якій зазначено, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Обчислення заробітної плати на підставі особистих карток чинним законодавством не передбачено.

На повторне звернення позивача, ГУ ПФУ в Одеській області було надано відповідь від 04.07.2022 року №10463-8783/Ш-02/8-1500/22 в якому зазначено, що пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Обчислення заробітної плати на підставі копій особових карток чинним законодавством не передбачено.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992, укладеної між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Згідно зі ст. 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993).

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст. 40 Закону №1058-ІУ для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-ІУ заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07 липня 2014 року) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача в частині врахування заробітної плати за період роботи з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року.

Судом оглянуто копію трудової книжки позивача, у якій міститься:

запис за №2: служба в Радянській армії з 20.10.1982 04.05.1989

Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 також передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

В той же час, рішення про відмову в перерахунку пенсії було прийнято відповідачем фактично одночасно з направлення запиту на перевірку достовірності довідки про заробітну плату до органу пенсійного забезпечення РФ.

Доводи відповідача про те, що обчислення заробітної плати на підставі копій особових карток чинним законодавством не передбачено, суд вважає неаргументованими, оскільки пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії..

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року за посвідченими копіями особових карток грошового утримання для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 під час розрахунку пенсії з 09.07.2021 року підлягають до задоволення.

Що стосується строків звернення з приводу оскарження рішення суду про перерахунок пенсії, то з даного приводу суд звертає увагу, що доцільним є врахування висновку Верховного суду викладеного в постанові від 24.04.2018 р. у справі № 646/6250/17, згідно якого, пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції). Нараховані суми пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком (в межах загального строку позовної давності) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи наведене суд доходить висновку про те, що позивачем не порушено строки звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи положення частини другої статті 133 КАС України, беручи до уваги ухвалу суду від 26.12.2022, якою, зокрема, відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі, судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати заробітну плату за період з 07.09.1984 року по 04.05.1989 року за посвідченими копіями особових карток грошового утримання для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 під час розрахунку пенсії з 09.07.2021 року.

Стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка