Справа № 243/1392/23
Суддя: Агеєва О. В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/22/2023
Справа № 243/1392/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 квітня 2023 року, суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

В даному позові ОСОБА_2 просить суд визнати протиправними та скасувати 6 (шість) постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, а саме:

- від 16.09.2022, серія АА №00001058;

- від 04.10.2022, серія АА №00001317;

- від 18.10.2022, серія АА №00001397;

- від 18.10.2022, серія АА №00001399;

- від 27.10.2022, серія АА №00001471;

- від 30.11.2022, серія АА №00002181.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано КАС України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів справи, встановлено, що адміністративний позов подано з порушенням вимог КАС України.

Слід звернути увагу позивача на те, що частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону №3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону № 3674-VІмістить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону- перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа- підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 213 КУпАП, згідно з якою справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4)районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається КУпАП та іншими законами України.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається КУпАП та іншими законами України (стаття246 КУпАП).

Відповідно до статті 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Разом з тим, згідно з пунктом3 частини першої статті288 КУпАП постанову уповноваженого органу державної влади чи його посадової особи (як і постанову адміністративної комісії чи рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради (пункти1, 2 цієї частини статті) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведеним вище нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24.09.2008 №586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11.11.2011 набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI.

Відповідно д положень статей 3,5 Закону №3674-VIсеред осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також, Законом України від 19.09.2013 №590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору.

Так, статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон №3674-VI не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору.

Отже, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення, у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті2-5 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові ВП ВС від 18.03.2020 справа №543/775/17 (11-1287апп18).

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вивчивши подану позивачем позовну заяву, вбачається, що зазначені положення закону виконані не у повному обсязі.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією від 07.04.2023, при цьому в позові він зазначає, посилаючись на постанову Велику Палату Верховного суду №543/775/17, що ним сплачений судовий збір в цілому за позов, а не за кількість позовних вимог.

Разом з тим, не можна погодитися з таким поясненням позивача, оскільки це стосується вимог, які витікають одна з іншої, наприклад визнання неправомірною та скасування постанови, а якщо у позовній заяві об`єднано шість самостійних вимог щодо скасування шести окремих постанов, то судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог, або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір, за подачу до суду позовної заяви про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» із врахуванням позовних вимог щодо скасування шести окремих постанов, які є самостійними, не похідними одна від одної, обставини для з`ясування є різними (різні події, дата та час, тощо), можуть бути оскаржені окремо, а також розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 становить 2684 грн., тобто 3220,80 грн. ( (2684 грн. х 0,2 х 6) за шість окремі позовні вимоги, враховуючи, що позивач оскаржуює шість окремі постанови, які є індивідуальними актами суб`єкта владних повноважень).

Між тим, позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 536,80 грн.

Таким чином ОСОБА_2 необхідно доплатити суму судового збору у розмірі 2684,00 грн. оскільки позивачем сплачено судовий збір не в повному розмірі.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права подати до суду окремі позовні заяви щодо оскарження кожної із зазначених вище постанов.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів сплати суми судового збору у розмірі 2684,00 грн.

За таких обставин, позовна заява має бути залишена без руху з наданням терміну для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 20, 21, 19, 25, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 294, 286 КАС України суддя,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - залишити без руху та надати позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для надання суду:

- документу про сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на рахунок отримувача UA0005658, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код ЄДРПОУ - 37967785, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявникові.

Роз`яснити в цій ухвалі, що в разі перебування заявника у скрутному матеріальному становищі, ввін має право подати відповідне клопотання про відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», про що надати відповідні докази.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О. В. Агеєва