Справа № 520/18973/2020
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 р. Справа № 520/18973/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 16.02.22 по справі № 520/18973/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просив роз`яснити, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі №520/18973/2020 ОСОБА_1 слід проводити виплати пенсії за вислугу років (без обмежень, передбачених працюючим особам пенсіонерам за спеціальним законом Законом України «Про прокуратуру») та в подальшому проводити перерахунки пенсії згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року на підставі постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури і довідок (інформацій) органів прокуратури, утому числі постанови КМУ від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою внесені зміни до постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 та підвищено посадові оклади і змінено розмір надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури, з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, в тому числі довідки Харківської обласної прокуратури №21-55 від 07.02.2022 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій з 01.01.2022 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , без обмежень максимального розміру заробітної плати, без обмежень максимального розміру виплати перерахованої пенсії з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, виплачуючи різницю в пенсії за минулий час не більш як за 12 місяців, та незалежно від того, чи припинено роботу на час звернення за пенсією (чи її перерахунку) чи вона продовжується.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній від 26.01.2021 року по справі № 520/18973/2020 задоволено. Роз`яснено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. у справі № 520/18973/2020 таким чином, що при його виконанні ОСОБА_1 слід проводити виплати пенсії за вислугу років (без обмежень, передбачених працюючим особам пенсіонерам за спеціальним законом - Законом України «Про прокуратуру») та в подальшому проводити перерахунки пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року на підставі Постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури і довідок (інформацій) органів Прокуратури, у тому числі Постанови КМУ від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури», якою внесені зміни до Постанови КМУ від 31.05.2012 року № 505 та підвищено посадові оклади і змінено розмір надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури, з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991, в тому числі довідки Харківської обласної прокуратури № 21-55 від 07.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій з 01.01.2022, виданої на ім`я ОСОБА_1 , без обмежень максимального розміру заробітної плати, без обмежень максимального розміру виплати перерахованої пенсії з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, виплачуючи різницю в пенсії за минулий час не більш як за 12 місяців, та незалежно від того, чи припинено роботу на час звернення за пенсією (чи її перерахунку) чи вона продовжується.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року та прийняти рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що задовольняючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, судом не враховано п.13.1 розд.15 Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що під час вирішення справи суд повинен був керуватися нормами ст.86 Закону № 1697-VІІ, а не положеннями ст. 50-1 Закону № 789-ХІІ. Стверджує, що ч.20 ст.86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати. Зауважує, що після 13.12.2019 нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймались, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155, зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Наголошує, що судом безпідставно зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з розрахунку 90 %. Зазначає, що згідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, однією з умов обчислення пенсії працівникам прокуратури є визначення її в розмірі 60 відсотків від тих складових заробітної плати, які склалися на момент виникнення права на перерахунок. Вважає, що задоволення вимоги позивача щодо перерахунку пенсії за вислугою років, обчисливши її виходячи з розміру 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, суперечать вимогам чинного законодавства.

Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року, яким було вирішено по суті позовні вимоги, було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції в порядку письмового провадження, враховуючи приписи ст.ст.311, 312 КАС України, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття апеляційного провадження у справі, посилаючись на підписання апеляційної скарги відповідача особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, та у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги, яке не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 ст.55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Із матеріалів справи встановлено, що апеляційна скарга від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підписана Першим заступником начальника головного управління - Баєвою Галиною.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (), у графі "Відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи" зазначено Баєву Галину як представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Частиною 1 ст.7 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Враховуючи, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру уповноваженою представляти апелянта як юридичну особу, є ОСОБА_2 , позивач дійшов помилкового висновку про відсутність повноважень у вказаної особи на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, відсутні підстави для закриття апеляційного провадження у справі та задоволення клопотання позивача з вищевказаних підстав.

Доводи позивача про несплату відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме платіжним дорученням №886 від 10.06.2020 року.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 19.04.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення № 4622 від 21.09.2020 року відділу з питань призначення та перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 16.09.2020 року пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (у редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), перераховувати та виплачувати її без обмеження граничного (максимального) розміру з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідок, виданих прокуратурою Харківської області 10.09.2020 року за №№18-591, 13-591 про складові заробітної плати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення № 4622 від 21.09.2020 року відділу з питань призначення та перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 16.09.2020 року пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (у редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), перераховувати та виплачувати її без обмеження граничного (максимального) розміру з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідок, виданих прокуратурою Харківської області 10.09.2020 року за №№18-591, 13-591 про складові заробітної плати.

Зазначене рішення набрало законної сили 15.03.2021 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 виправлено технічну помилку в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 та вказано номер довідки про складові заробітної плати від 10.09.2020 року 18-591, замість №13-591.

Вважаючи, що наявні правові підстави для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній від 26.01.2021 року по справі, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача щодо роз`яснення судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення заяви про роз`яснення судового рішення, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі №806/3265/17.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Разом з тим, суд зазначає, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення або порядку його виконання у зв`язку із зміною правового регулювання питань вже після набрання рішенням законної сили. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надано Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі незгоди сторони з, на його думку, невірним виконанням суб`єктом владних повноважень приписів Законів та інших нормативно-правових актів, звернутися до суду в разі порушення прав.

Питання щодо порядку виконання судового рішення не охоплюється правилами статті 254 КАС України.

Тобто, колегія суддів зазначає, що роз`яснення рішення суду це засіб виправлення формальних недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового рішення, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18.10.2018 року у справі №823/867/16, від 21.08.2018 року у справі №803/3805/15 тощо. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту; які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

В обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення позивачем зазначено, що рішення суду у справі №520/18973/2020 є незрозумілим в частині обсягу повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні рішення суду, а саме незрозуміло, з яких складових заробітної плати необхідно нараховувати пенсію та в якому обсязі.

Колегія суддів зазначає, що зміст заяви про роз`яснення судового рішення свідчить про те, що заявник по суті просить не роз`яснити резолютивну частину рішення, яка має зобов`язальний характер, а просить роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Суд визначився щодо порядку виконання судового рішення, зобов`язавши відповідача виконати судове рішення шляхом скасування рішення № 4622 від 21.09.2020 року та зобов`язання призначити позивачу з 16.09.2020 року пенсію за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (у редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), перераховувати та виплачувати її без обмеження граничного (максимального) розміру з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідок, виданих прокуратурою Харківської області 10.09.2020 року про складові заробітної плати.

Таким чином, порушені заявником питання стосуються роз`яснення порядку виконання рішення суду, а тому до них не може бути застосовано механізм, визначений статтею 254 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що законодавцем розмежовано порядок роз`яснення судового рішення, якщо таке є незрозумілим (ст.254 КАС України), та встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.09.2020 року у справі №806/984/18.

Колегія суддів зауважує, що резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі №520/18973/2020 не містить жодних умовностей, є чіткою та зрозумілою, можливості її неоднозначного тлумачення не вбачається, відсутні недотримання вимог ясності, визначеності судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі №520/18973/2020.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №520/18973/2020 з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року у справі № 520/18973/2020.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 520/18973/2020 скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року по справі № 520/18973/2020 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош