Справа № 480/5016/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 р. Справа № 480/5016/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 30.08.22 по справі № 480/5016/22

за позовом ОСОБА_1

до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив суд першої інстанції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, викладене у листі Міжрегіонального центру швидкою реагування Державної служби України надзвичайних ситуацій від 30.06.2022 за вих. №7701-364/7707;

- зобов`язати Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій скасувати наказ Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 178 від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) і поновити на роботі ОСОБА_2 , стрільця 2-го класу команди воєнізованої охорони Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з дня звільнення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, викладеного у листі Міжрегіонального центру швидкою реагування Державної служби України надзвичайних ситуацій від 30.06.2022 за вих. № 7701-364/7707.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині вимог про зобов`язання Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій скасувати наказ Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 178 від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) і поновити на роботі ОСОБА_1 , стрільця 2-го класу команди воєнізованої охорони Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з дня звільнення - залишено без руху.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернуто позивачу.

ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у цій справі, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що не погоджується з оскаржуваною ним ухвалою суду першої інстанції. Зазначає, що ухвалою суду від 08.08.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали позивачем надано копії додатків, засвідчені належним чином для суду та відповідно до кількості учасників, а також заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку. Однак, оскаржуваною ухвалою від 30.08.2022 суд ухвалив у задоволенні його заяви про поновлення строків звернення до суду - відмовити, а його позовну заяву і додані до неї документи - повернути позивачу. В обґрунтування такого рішення суд вказав, що судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до Сумського окружного адміністративного суду з даним позовом, у місячний строк, передбачений положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України чи у найближчий час по закінченню цього строку. Вважає, що такі висновки суду ґрунтуються на недоведених обставинах, які суд першої інстанції визнав встановленими, та не відповідають обставинам справи. Так, суд безпідставно відхилив доводи його заяви про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою. Зокрема, він вказував, що на момент його незаконного звільнення у його матері ОСОБА_3 , 1938 року народження (свідоцтво про народження додає), загострились хвороби. У зв`язку з загостренням хвороб, матір потребувала стороннього догляду. Вказане підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста. У зв`язку з вказаними хворобами, 02.08.2019 його матір освічена лікарсько - консультативною комісією при Роменській поліклініці для дорослих та дітей з КДЦ. Також комісія зробила висновок: потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Вказане підтверджується довідкою Роменської міської лікарсько-консультативної комісії від 02.08.2019 №2191. В подальшому, 12.09.2019 його матері безтерміново призначено інвалідності, такою що потребує постійного стороннього догляду. Вказане підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 382286. У цей час сторонній догляд матері здійснював саме він, так само як і її супроводження під час медичних оглядів. Тож, оскільки погіршення стану здоров`я його матері, її лікування, медичні обстеження пов`язані з визначенням їй групи інвалідності припали на строк звернення до суду, то, у зв`язку з цим, вважає, що причина пропуску ним строку звернення до суду є поважною і цей строк можливо поновити. Посилається на приписи ст.123 КАС України. Вважає, що вказане є підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач не скористався правом, передбаченим ст.304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Учасникам по даній справі було надіслано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачу надіслано в його електронний кабінет копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення та довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з ненаданням позивачем доказів про існування поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо спірних відносин, підстави, зазначені позивачем у заяві, визнані необґрунтованими, а тому позовна заява з доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (частина 1 статті 5 КАС України).

Водночас, частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів звертає увагу, що установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 листопада 2022 року по справі №990/115/22.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 07.09.1999 у справі «Йодко против Литви» (Jodko v. Lithuania).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частинами 1-3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Поняття публічної служби визначене пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України. Зокрема, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів даної справи вбачається, що 03.08.2022 року звернувся до суду з вимогами, зокрема, про зобов`язання Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій скасувати наказ Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №178 від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) і поновлення на роботі ОСОБА_1 , стрільця 2-го класу команди воєнізованої охорони Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з дня звільнення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині вимог про зобов`язання Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій скасувати наказ Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 178 від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) і поновити на роботі ОСОБА_1 , стрільця 2-го класу команди воєнізованої охорони Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з дня звільнення - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Зі змісту вказаної вище ухвали вбачається, що позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви було запропоновано судом у десятиденний строк з дня вручення ухвали подати до суду, зокрема, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати підстави для поновлення строку з наданням доказів поважності пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про зобов`язання Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій скасувати наказ Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 178 від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) і поновити на роботі ОСОБА_1 , стрільця 2-го класу команди воєнізованої охорони Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з дня звільнення.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду першої інстанції позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій він зазначав про те, що звернувся до суду 03.08.2022 з позовом про скасування наказу від 10.07.2019 та поновлення на роботі, тобто з порушенням місячного строку, однак посилаючись на поважність причин пропуску такого строку у зв`язку з хворобою матері, керуючись ч.1 ст.123 КАС України, прохав поновити пропущений строк звернення.

Приймаючи оскаржувану ухвалу у даній справі, суд першої інстанції зазначив, що ним не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до Сумського окружного адміністративного суду з даним позовом, у місячний строк, передбачений положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України чи у найближчий час по закінченню цього строку.

Як вже зазначалося вище, позивач звернувся з адміністративним позовом у даній справі 03.08.2022, з вимогами, зокрема, щодо скасування наказу відповідача про його звільнення з роботи від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи, тобто з порушенням вимог ч.5 ст.122 КАС України щодо звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби протягом місячного строку, що фактично не заперечується позивачем у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не було наведено обставин, які об`єктивно унеможливлювали його звернення до суду з адміністративним позовом у строки, передбачені ч.5 ст.122 КАС України.

Доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних причин неможливості подання у строк, передбачений наведеною нормою КАС України матеріали справи не містять.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи його заяви про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою, посилаючись про те, що на момент його незаконного звільнення у його матері загострились хвороби, останній було встановлено групу інвалідності, вона потребувала стороннього догляду, при цьому сторонній догляд матері здійснював саме він, так само як і її супроводження під час медичних оглядів, а тому причина пропуску ним строку звернення до суду є поважною і цей строк можливо поновити, то колегія суддів відхиляє наведені доводи, оскільки між датою оскаржуваного наказу відповідача, який позивач прохає скасувати (10.07.2019) та датою звернення останнього до суду з адміністративним позовом (03.08.2022) пройшов значний проміжок часу. При цьому, наведені позивачем доводи не можна вважати такими, що об`єктивно унеможливлювали звернення останнього до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені ч.5 ст.122 КАС України, або навіть у найкоротший час після закінчення цього строку.

Окрім того, колегія суддів звертає також увагу, що навіть до набрання чинності Законом №540-IX від 30.03.2020, а саме 02.04.2020, відповідно до якого пунктом 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, позивачем вже значно було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, передбачений ч.5 ст.122 КАС України та ч.1 ст.233 КЗпП України (в редакції, що діяла на той час), і не наведено з урахуванням хвороби його родича в цей період об`єктивної неможливості подати позов вчасно, або у найкоротший строк після закінчення встановленого строку звернення до суду. Наведені позивачем обставини самі по собі можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, але не в даному випадку, з урахуванням значного пропуску позивачем такого строку (у т.ч. до початку дії карантину).

Також, колегія суддів звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Таким чином, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем має бути наведено переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, проте останнім таких підстав не було надано і матеріали справи не містять їх.

Згідно з п.9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з ненаданням позивачем доказів про існування поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо спірних відносин, підстави, зазначені позивачем у заяві, є необґрунтованими (неповажними) , а тому позовна підлягала поверненню.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, прийнятою на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, а тому суд першої інстанції прийняв цю ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 по справі №480/5016/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло