Справа № 333/4839/22
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4839/22
Провадження № 2-а/333/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ЕАР05917401 від 20.09.22 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 121-2 КУПАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень. Дана постанова винесена за те, що 20.09.22 позивач виконуючи послуги з перевезення пасажирів на маршруті номер 20 4-й Південний обл., лікарня мав несправності, а саме не працювала дверь аварійного виходу, чим порушив п.п 31.4.7.г ПДР.

Позивач зазначає, що порушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові, він не вчиняв, зазначає, що жодних доказів скоєння ним правопорушення йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надано не було. Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки він не вчиняв зазначене в ній правопорушення, постанову винесено без достатніх на те підстав та з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач просить постанову серії ЕАО ЕАР05917401 від 20.09.22 року скасувати та провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача адвоката Заруднього І.В., надано заяву про розгляду справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явилися. До суду наданий відзив в якому зазначено про те, що 20.09.22 під час несення служби у Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області було виявлено порушення водієм Правил дорожнього руху, що стало причиною зупинки автомобіля під керуванням позивача. Крім того, у відзиві зазначено, що обставини, на які вказує позивач не виключають подію та склад інкримінованого правопорушення в його діях, просить відмовити в задоволенні позову. Окрім відзиву інших документів або доказів стороною відповідача не надано.

Інших заяв, клопотань до суду від відповідачів не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу.

У відповідності зі ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Постановою серії ЕАР05917401 від 20.09.22 позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-2 КУПАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень. Дана постанова винесена за те, що 20.09.22 позивач виконуючи послуги з перевезення пасажирів на маршруті номер 20 4-й Південний обл., лікарня мав несправності, а саме не працювали двері аварійного виходу, чим порушив п.п 31.4.7.г ПДР. Дана постанова відповідачем до матеріалів справи не долучена про її наявність зазначено в особистому кабінеті позивача в застосунку «Дія».

Диспозицією ст. 121-2 КУПАП передбачено керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності.

Відповідно до п.п 31.4.7.г Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р із відповідними змінами, водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр (додано 23.01.2019), тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

В своєму позові позивач зазначає, що він керував транспортним засобом Mersedes-benz sprinter 312 d, державний номер НОМЕР_1 , який є технічно справним, і в ньому відчиняються всі двері, в тому числі і аварійна. Висновок інспектора поліції щодо не працюючої двері аварійного виходу є абсолютно необгрунтованим та не підтвердженим відповідними доказами. Будь яких доказів (в т.ч. відеофіксації, показань свідків) керування позивачем автотранспортним засобом із технічними несправностями надано не було, акт огляду транспортного засобу за участю свідків та спеціалістів не складався. За таких обставин, зупинка патрульним поліцейським транспортного засобу та подальші дії щодо складання постанови серія ЕАР05917401 від 20.09.22 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними.

Відповідно наказу № 534 від 13.10.2008 року МВС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ.

Під час розгляду адміністративної справи відповідачем не доведено факту несправності аварійних дверей транспортного засобу, яким керував позивач, будь-яких доказів, на підтвердження правомірності дій посадової особи патрульної поліції при зупинці транспортного засобу та складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не надано.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч.1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є відеозапис.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. При цьому відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 78 КАС, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121-2 КУпАП, в час, місці та при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач не надав суду оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та жодного доказу порушення позивачем п.п 31.4.7.г Правил дорожнього руху України в зв`язку з чим суд вважає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121-2 КУпАП не доведеною, а дії посадової особи патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням позивача та щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України постанову ЕАР05917401 від 20.09.22 року про накладення на позивача адміністративного стягнення скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області

Керуючись ст.ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк а оскарження постанови та подання адміністративного позову.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії ЕАР05917401 від 20.09.22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за порушення ст. 121-2 КУПАП, скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. вулиця Перемоги, 96) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.(чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова