Справа № 580/5367/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5367/22 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаський області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та відповідно до пп. 2 пункту 2 статті 114 Закону № 1058, та абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.03.2022.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 27.10.2022 № 47 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та просить відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та обґрунтовані зокрема тим, що відповідач на час виникнення спірних правовідносин діяв з дотриманням вимог чинного законодавства. Також вказано, що позивач не надав необхідні документи, які б підтверджували роботу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення у частині задоволених позовних вимог до Київського обласного військового комісаріату, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 580/1896/22 встановлено, що з листа відповідача від 31.03.2022 № 2300-0204-8/14175 вбачається, що позивач звертався до нього заявою від 14.03.2022 № 4282 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказаним листом відповідач повідомив, що відповідно до ст. 26 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чоловіки, які народилися у 1961 році мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років. Згідно з пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць пенсія за віком призначається після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За результатами розгляду наданих документів встановлено, що страховий стаж позивача складає 35 років 1 місяць 26 днів. Відповідно до довідки від 11.11.2021 № 227-ВК пільговий стаж роботи позивача за списком № 2 становить 2 роки 7 місяців 16 днів. Пільговий стаж не визначено через відсутність пільгової довідки за інші періоди. Керуючись нормами Закону № 1058 прийнято рішення від 27.03.2022 № 47, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за списком № 2.

Рішенням суду від 31.05.2022 у справі № 580/1896/22 визнано протиправним і скасовано рішення від 27.03.2022 №47 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.07.2022.

04.10.2022 позивач звернувся до відповідача за роз`ясненням про причини не нарахування та не виплати пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пп.2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058.

27.10.2022 відповідач рішенням № 47 відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 , зазначивши, що оскільки рішенням суду від 31.05.2022 у справі № 580/1896/22 не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вчинити будь-які дії, підстави для призначення пенсії позивачу відсутні.

Листом від 01.11.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача призначити пенсію, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 24.03.2022 (наступного дня після досягнення ним 55 річного віку).

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються зокрема Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (Закон № 1058).

Відповідно до пп.2 ч.2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених робота.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із ненаданням пільгової довідки про період роботи позивача у ВАТ "Черкаське Хімволокно".

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначене кореспондується із Пунктом 1 Порядку № 637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У справі № 580/1896/22 встановлено, що відповідно до даних трудової книжки НОМЕР_1 трудову діяльність позивач розпочав з 10.09.1984. Позивач з 03.08.1987 працював у Черкаському виробничому об`єднанні «ХІМВОЛОКНО» апаратчиком абсорбації 4 розряду в цеху регенерації сіревуглецю (розпорядження №419 від 29.07.1987). 30.10.1987 позивачу установлено 4 розряд апаратника абсорбації цеху регенерації сіревуглецю (розпорядження № 831 від 14.10.1987). 01.02.1988 переведений апаратником регенерації сіревуглецю 4 розряду цеху регенерації сіревуглецю (переведення №40 від 01.02.1988). 30.07.1990 звільнений за ст.38 КЗОТ УССР за власним бажанням (наказ №520 від 31.07.1990). 15.06.1995 прийнятий в прядильний цех №1 Черкаського виробничого об`єднання «ХІМВОЛОКНО» апаратником знеповітрювання і фільтрації 3 розряду (розпорядження №644 від 14.06.1995). 25.06.1995 переведений учнем апаратчика формування хімічного волокна прядильного цеху № 1 (наказ № 211к від 06.07.1995). 19.07.1995 переведений у цех КИПиА обслуговування слюсарем в КНПиА ділянки з обслуговування КИПиА прядильних і оздоблювальних цехів І та ІІ виробництв 3 розряду (переведення №173 від 19.07.1995). Згідно з наказом від 28.04.1994 №132 Черкаське виробниче об`єднання «ХІМВОЛОКНО» перетворене у Відкрите акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». 30.01.1997 присвоєний 4 розряд слюсаря в КИПиА дільниці обслуговування КИПИА прядильного і оздоблювального цехів І виробництва цеху ХВПтаП (наказ №334-к від 18.05.2000). 29.11.2004 звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (зв. № 746 від 23.11.2004).

Випискою із наказу №634 від 01.12.1994 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджується, що професія, яку виконував позивач, а саме слюсар з контрольно-вимірювальних приладів і автоматики дільниці обслуговування КИПиА прядильного і обробного цехів і виробництв (Цех обслуговування КИПиА), номер робочого місця №528 дає право на пенсію за списком №2.

Випискою із наказу №356 від 29.04.2002 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджується, що професія, яку виконував позивач, а саме слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики (Цех контрольно-вимірювальних приладів та автоматики (дільниця обслуговування) Дільниці з обслуговування КВП та А прядильного та обробного цехів і виробництва), номер робочого місця 528 дає право на пенсію за списком №2.

Випискою із наказу-постанови від 05.04.2004 №162/П-74 ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЗОТ» про результати атестації робочих місць за Списками №1 і №2 підтверджується, що професія, яку виконував позивач, а саме слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики (Котельний цех, дільниця з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики) дає право для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 (Розділ ХІІІ пункт а) поз.13а-3б).

Довідкою Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» від 11.11.2021 №227-ВК про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджується, що позивач повний робочий день працював у Відкритому акціонерному товаристві «АЗОТ» з 10.12.2004 (наказ від 09.12.2004 №385-ВК про прийняття на роботу) до 06.07.2007 (наказ від 06.07.2007 №318-ВК про звільнення з роботи) та виконував роботи з ремонту і обслуговування контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на дільниці КВПіА котельного цеху за професією (посадою) слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, що передбачено Списком №2 розділом ХІІІ пункт а) позиція 13а-3б, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36. За період з 10.12.2004 до 06.07.2007 02 роки 06 місяців 28 днів. Під час роботи скорочених днів, тижнів не мав. У відпустках без збереження заробітної плати позивач не перебував. Додатково зазначено, що рішенням чергових (річних) загальних зборів акціонерів ВАТ «АЗОТ» від 21.06.2011, протокол №25 Відкрите акціонерне товариство «АЗОТ» м.Черкаси перейменоване на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЗОТ» м.Черкаси. Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «АЗОТ» від 12.03.2020, протокол №28 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЗОТ» перейменоване на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЗОТ».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують період його роботи у Черкаському виробничому об`єднанні «ХІМВОЛОКНО» в подальшому перетворене у ВАТ «Черкаське хімволокно» у періоди з 03.08.1987 до 30.07.1990, та з 15.06.1995 до 29.11.2004.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019р. в справі №195/443/17 та від 22.05.2018 у справі №683/977/17, право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується зокрема відомостями трудової книжки.

Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) вбачається, що у період з 01.01.1999 по 29.11.2004 ВАТ «Черкаське Хімволокно» за позивача сплачено страхові внески за повні місяці, що в свою чергу вказує на його зайнятість у вказаному підприємстві повний робочий день.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується наявність пільгового стажу роботи позивача за роботами за Списком №2 у періоди з 03.08.1987 до 30.07.1990, та з 15.06.1995 до 29.11.2004 у ВАТ «Черкаське Хімволокно» (що загалом становить 12 років 5 місяців 11 днів).

Таким чином, відповідач передчасно відмовив у призначенні пенсії, та необґрунтовано не врахував вказані періоди роботи позивача через відсутність пільгової довідки, у зв`язку із наступним.

Відповідно до ст. 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсію, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, особа, яка має намір отримати статус пенсіонера, не несе відповідальності за правильність оформлення чи не оформлення її роботодавцем довідок щодо роботи, за винятком дій, що підпадають під ознаки злочинів.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.4.2 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення та вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення відповідних документів.

Суд першої інстанції доречно зауважив, що у разі наявності у пенсійного органу обґрунтованих сумнівів щодо необхідності врахування періодів роботи позивача з 03.08.1987 до 30.07.1990, та з 15.06.1995 до 29.11.2004 у ВАТ «Черкаське Хімволокно» до пільгового стажу позивача, пенсійний орган не був позбавлений можливості звернутись до відповідного підприємства щодо отримання відповідного документального підтвердження.

Відповідачем здійснено дії щодо перевірки періоду роботи позивача у ПАТ "Азот" з 10.12.2004 по 06.07.2007 (про що свідчить службова записка щодо проведення відповідної перевірки від 23.03.2022р. №1190/02-16) натомість жодних доказів, що вказували б на перевірку відомостей про періоди роботи позивача з 03.08.1987 до 30.07.1990, та з 15.06.1995 до 29.11.2004 у ВАТ «Черкаське Хімволокно», у контексті наявності правових підстав для врахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп.2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, відповідачем до суду надано не було.

Крім того, у період з 25.04.1985 по 15.06.1987 позивач проходив службу в Радянській армії (згідно відомостей трудової книжки та військового квитка) після звершення якої, з 03.08.1987 працював у Черкаському виробничому об`єднанні «ХІМВОЛОКНО» апаратчиком абсорбації 4 розряду в цеху регенерації сірковуглецю.

В період проходження позивачем військової служби було чинним «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590.

Підпунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З урахуванням зазначеного, оскільки служба позивача у радянській армії передувала його роботі у Черкаському виробничому об`єднанні «ХІМВОЛОКНО» зі шкідливими умовами праці, то період служби у збройних силах підлягає зарахуванню до стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

При цьому, пенсійним органом підтверджується наявність у позивача страхового стажу у обсязі 35 років 1 місяць 26 днів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, а отже висновки відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 є необгрунтованими.

Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань, ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

В контексті викладеного, суд першої інстанції цілком обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги, зокрема, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду даного спору.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко