Справа № 991/3226/23
Суддя: Коліуш О. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 991/3226/23
Провадження № 2-а/991/10/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді Коліуша О.Л., суддів Ткаченка О.В. та Дубаса В.М.,

за участю секретаря судового засідання Ярошенко Т.М.

представників позивача Міністерства юстиції України Сербін І.І., Гаврилевської О.О., представника третьої особи - Гнатюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом Міністерства юстиції України до Публічного акціонерного товариства «Московська біржа ММВБ-РТС», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції»,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшла позовна заява Міністерства юстиції України (далі - позивач або Мін`юст) до Публічного акціонерного товариства «Московська біржа ММВБ-РТС» (далі - ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» , відповідач або особа, щодо якої ставиться питання про застосування санкції) про застосування до ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», та стягнення в дохід держави активів, а саме 1,44 % акцій Публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (далі - третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору або ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках»).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив про те, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО) від 19.02.2023 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», що введене в дію указом Президента України № 82/2023 від 19.02.2023, відносно ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» застосовано санкцію у виді блокування активів.

На думку позивача, дії ПАТ «Московська біржа», які полягають у фінансуванні та матеріальному забезпеченні російської федерації, шляхом сплати податків до державного бюджету російської федерації та інвестування коштів у державні облігації, створюють потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України та сприяють підриву її безпеки, що є підставою до застосування до відповідача санкції у виді стягнення його активів в дохід держави на підставі підпункту «б» п. 2 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції».

Так, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у 2022 році (враховуючи, що термін подання податкової звітності за 1 квартал 2023 року ще не наступив) сплатила до бюджету російської федерації 9 019,5 млн руб. податку на прибуток, що еквівалентно 4 446 613 500 грн (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2022 рік становить 4,93 гривні за 10 російських рублів), що перевищує встановлену Законом України «Про санкції» суму у розмірі 40 мільйонів гривень для юридичної особи.

Крім того, за 2021 рік ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» інвестувало у державні облігації російської федерації 109 622,4 млн руб., що еквівалентно 40 560 288 000 грн (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2021 рік становить 3,70 гривні за 10 російських рублів), що перевищує, встановлену Законом України «Про санкції» суму у розмірі 3 мільйонів гривень за офіційним курсом Національного банку України.

За інформацією, наданою Національним банком України листом від 03.03.2023 № 25-0005/14808 на запит Мін`юсту від 22.02.2023 № 21699/38.1.1/10-23, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є одним з акціонерів-міноритаріїв ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», яке відіграє важливу роль на українському ринку капіталу, оскільки є єдиним центральним контрагентом.

Крім того, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є власником 2 978 шт. акцій ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», що складає 1,440735% від кількості акцій у випуску, загальна номінальна вартість яких становить 2 978 000, 00 грн.

Незважаючи на той факт, що ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є одним з акціонерів- міноритаріїв ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», а розмір пакету акцій ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» не дозволяє йому безпосередньо брати участь в управлінні ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», в умовах агресивної війни російської федерації проти України, наявність навіть незначної (неконтролюючої) кількості акцій компанії, яка фінансово підтримує бюджет країни-агресора, в статутному капіталі товариства, яке відіграє важливу роль на українському ринку капіталу, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, на думку позивача, активи ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС», що становлять 1,44 % акцій ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» в кількості 2978 штук підлягають стягненню в дохід держави.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.04.2023 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках».

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом опублікування ухвали на офіційному сайті Вищого антикорупційного суду, про що свідчать скріншоти з сайту суду.

Клопотань, пояснень або заперечень від учасників адміністративного провадження до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 та ч. 2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представники позивача МЮУ Сербін І.І., Гаврилевська О.О. підтримали доводи, викладені в позовній заяві та просили задовольнити адміністративний позов.

Представник третьої особи ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» Гнатюк І.В. підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування повістки про виклик у судове засідання на офіційному сайті Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 283-1 КАС України, позовна заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням про дату, час та місце судового засідання позивача та особи, щодо якої ставиться питання про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої ст. 4 Закону України «Про санкції».

Неявка в судове засідання учасників справи та/чи їх представників не перешкоджає розгляду позовної заяви по суті та не може бути підставою для зупинення строків її розгляду, відкладення засідання на інший час чи дату або оголошення перерви в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників позивача, позицію представника третьої особи, з`ясувавши в судовому засіданні усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно, всебічно, повно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Статтею 1 Закону України «Про санкції» від 14.08.2014 №1944-VII (зі змінами та доповненнями) визначено, що з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі-санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.

Санкція, передбачена пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», має винятковий характер та може бути застосована лише щодо фізичних та юридичних осіб, які своїми діями створили суттєву загрозу національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України (в тому числі шляхом збройної агресії чи терористичної діяльності) або значною мірою сприяли вчиненню таких дій іншими особами, у тому числі до резидентів у розумінні Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів». Ця санкція може бути застосована:

1) лише в період дії правового режиму воєнного стану;

2) лише щодо осіб, на яких накладено санкцію у виді блокування активів за рішеннями РНБО, прийнятими після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення ефективності санкцій, пов`язаних з активами окремих осіб» (умови, визначені ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про санкції»).

Частину 1 статті 4 до Закону України «Про санкції» доповнено пунктом 1-1 на підставі Закону України № 2257-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення ефективності санкцій, пов`язаних з активами окремих осіб» від 12.05.2022, який набрав чинності 24.05.2022.

Застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», є винятковим заходом, обумовленим гостротою становища та необхідністю досягнення цілей, визначених частиною першою статті 1 цього Закону, в умовах правового режиму воєнного стану.

Станом на час розгляду справи в Україні діє правовий режим воєнного стану, який був введений на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовжений, останній раз - Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 з 19.02.2023 строком на 90 діб.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішення РНБО від 19.02.2023 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введене в дію Указом Президента України від 19.02.2023 № 82/2023, до ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» було застосовано санкцію у вигляді блокування активів на строк 10 років (а.с. том 2 а.с. 6-7).

Отже, накладення на відповідача санкції у вигляді блокування активів здійснено РНБО після набрання чинності змін до Закону України «Про санкції» щодо запровадження можливості застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 цього Закону, та у період дії правового режиму воєнного стану.

Положеннями частини 1 статті 5-1 Закону України «Про санкції» визначено перелік підстав застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1частини 1 статті 4 цього Закону.

Підставами застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону відповідно до п.п. б п. 2 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про санкції», зокрема, є фінансування або матеріально-технічне забезпечення діяльності держави-агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України чи окупацією/анексією її територій шляхом: сплати податків, зборів до державного бюджету держави-агресора, якщо загальна сума таких платежів (окрім митних) за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує еквівалент 40 мільйонів гривень для юридичної та 3 мільйонів гривень для фізичної особи, визначених за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період та інвестування у державні облігації держави-агресора, якщо сукупна упродовж року сума інвестування становить не менше 3 мільйонів гривень за офіційним курсом Національного банку України.

З метою встановлення наявності підстав для застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції», судом досліджено та оцінено надані позивачем докази у їх сукупності, а саме письмові та електронні докази.

Судом встановлено, що особою, щодо якої ставиться питання про застосування санкції є ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» (місцезнаходження: російська федерація, 125009, м. москва, провулок Великий Кисловський, 13, основний державний реєстраційний номер - 411, ідентифікаційний номер платника податків - ).

За інформацією з консолідованої фінансової звітності ПАТ «Московська біржа» за 2021 рік (надалі - Звіт за 2021 рік), що закінчився 31 грудня 2021 року, розміщеної на офіційному вебпорталі товариства у розділі «Фінансова звітність» 1, ПАТ «Московська біржа» - це фондова біржа, заснована як закрите акціонерне товариство «Московська міжбанківська валютна біржа» («ММВБ») у 1992 року.

Відповідно до інформації, яка міститься в консолідованій фінансовій звітності, у грудні 2011 року товариство було реорганізовано у відкрите акціонерне товариство та змінило свою назву на відкрите акціонерне товариство «ММВБ-РТС». У липні 2012 року назва була змінена на відкрите акціонерне товариство «Московська біржа ММВБ-РТС». У квітні 2015 року на річних Загальних зборах акціонерів було затверджено нову фірмову назву компанії - Публічне акціонерне товариство «Московська Біржа ММВБ-РТС».

За інформацією з офіційного вебпорталу ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» серед акціонерів, які є власниками 5 (п`яти) і більше відсотків акцій ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є центральний банк російської федерації (11,7%), публічне акціонерне товариство «Сбербанк Росії» (10,0%), державна корпорація розвитку «ВЕБ.РФ» (8,4%), Європейський банк реконструкції та розвитку (5,3%), State Street Bank &Trust Company (5,3 %), The Capital Group Companies.Inc (5,2 %), що підтверджується протоколом огляду інформації у мережі Інтернет щодо діяльності ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» від 21.02.2023, здійсненого в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні від 31.01.2023 № 0000102 (том 2 а.с. 101-128).

Згідно зі Звітом за 2021 рік, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» надає послуги, зокрема, на валютному, грошовому ринку та на ринках акцій та державних облігацій.

За інформацією з розділу 13 Звіту за 2021 рік ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у 2021 році сплатила до державного бюджету російської федерації 6 884,2 млн рублів податку на прибуток, що еквівалентно 2 547 154 000 грн (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2021 рік становить 3,70 гривні за 10 російських рублів).

Крім того, відповідно до розділу 31 Звіту за 2021 рік, протягом 2021 року ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» виплатила власникам дивіденди у розмірі 21 369,1 млн руб., що еквівалентно 7 906 567 000 грн (розділ 27 звітності) та придбала фінансові активи на суму 67 262,0 млн руб. що еквівалентно 24 886 940 000 грн і продала цінні папери у сумі 535,5 млн руб., що еквівалентно 198 135 000 грн компаніям, пов`язаним з державою.

Також під час здійснення своєї діяльності ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» надає компаніям, пов`язаним з державою, торгові, клірингові та депозитарні послуги, розміщує кошти в банках, пов`язаних з державою, та придбає облігації, випущені російською федерацією або компаніями, пов`язаними з державою (розділ 31 Звіт за 2021 рік).

ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» здійснює проведення аукціонів по розміщенню випуску облігацій федерального займу, що підтверджується протоколом огляду інформації у мережі Інтернет щодо діяльності ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» від 21.02.2023 (том 2 а.с. 101-128).

Фактично на ринку цінних паперів ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є суб`єктом, який купує облігації, випущені російською федерацією або компаніями, пов`язаними з державою, та проводить аукціони по розміщенню їх випуску.

За даними розділу 18 Звіту за 2021 році ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» інвестувала в облігації російської федерації 109 622,4 млн руб., що еквівалентно 40 560 288 000 грн (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2021 рік становить 3,70 гривні за 10 російських рублів), що перевищує, встановлену Законом України «Про санкції» суму у розмірі 3 мільйонів гривень за офіційним курсом Національного банку України.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до опублікованої на офіційному сайті ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» фінансової звітності за 4 квартал 2022 року, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» інвестує у російські державні облігації з 2018 року.

У фінансовій звітності ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» за 4 квартал 2022 року, у пункті 54 «Фінансові активи, що оцінюються за справедливою вартістю через інший сукупний дохід» вкладки «1.Фінансова позиція» вказано загальну суму коштів, яку інвестувала ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у 2022 році у різні види облігацій, в тому числі в облігації, випущені російською федерацією, яка складає 178 023,3 млн руб, що еквівалентно 87 765 486 900 гри (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2022 рік становить 4,93 гривні за 10 російських рублів).

24.03.2023 на офіційному вебпорталі ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у розділі «Фінансова звітність» опубліковано узагальнену консолідовану фінансову звітність за рік, що закінчився 31.12.2022, де у розділі 9 зазначено, що ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» у 2022 році сплатила до бюджету рф 9 019,5 млн руб. податку на прибуток, що еквівалентно 4 446 613 500 грн (відповідно до інформації з офіційного вебпорталу НБУ середньозважений офіційний курс гривні до російського рубля за 2022 рік становить 4,93 гривні за 10 російських рублів), що перевищує встановлену Законом України «Про санкції» суму у розмірі 40 мільйонів гривень для юридичної особи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач вчиняв дії, які сприяли фінансуванню діяльності держави- агресора, пов`язаної зі збройною агресією проти України, шляхом сплати податків до державного бюджету держави-агресора та інвестування у державні облігації держави- агресора, у зв`язку з чим наявні підстави застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції», згідно із підпунктом «б» пункту 2 частини 1 статті 5-1 вказаного Закону.

Пункт 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції» визначає, що стягненню в дохід держави підлягають активи, що належать фізичній або юридичній особі, а також активи, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

За інформацією, наданою Національним банком України листом від 03.03.2023 № 25-0005/14808 на запит Мін`юсту від 22.02.2023 № 21699/38.1.1/10-23, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є одним з акціонерів-міноритаріїв ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», яке відіграє важливу роль на українському ринку капіталу, оскільки є єдиним центральним контрагентом.

Крім того, ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є власником 2 978 шт. акцій ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», що складає 1,440735% від кількості акцій у випуску, загальна номінальна вартість яких становить 2 978 000, 00 грн.

Вказані обставини підтверджуються листами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 28.02.2023 №10/05/1964 та ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» від 24.03.2023 № 124 (том 2 а.с. 132-134).

На цей час ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» має ліцензію на провадження професійної діяльності на ринках капіталу клірингової діяльності центрального контрагента, видану Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, відповідно до рішення від 27.01.2022 № 49 (том 2 а.с. 168-169).

За інформацією з офіційного вебпорталу ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», яка розміщена у вкладці «Структура власності», НБУ є власником 83,549104 % акцій ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», інші акціонери (1 фізична особа, 29 юридичних осіб, які володіють менше ніж 10% акцій ) є власниками 16,450896 % (том 2 а.с. 172).

Відповідно До інформації з офіційного вебпорталу НБУ, яка розміщена у вкладці «Структури власності банків України», серед осіб, які мають опосередковану участь у ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» є Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України (через Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», якому належить 3,207547 % акцій та Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», якому належить 3,207547 % акцій) та в особі Міністерства фінансів України (через Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», якому належить 3,222060 % акцій) (том 2 а.с. 172-179).

Отже, єдиним власником істотної участі та контролером ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» є НБУ.

Враховуючи те, що ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» є одним з акціонерів-міноритаріїв ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», а розмір пакету акцій ПАТ «Московська біржа ММВБ-РТС» не дозволяє йому безпосередньо брати участь в його управлінні, однак в умовах агресивної війни російської федерації проти України, наявність незначної кількості акцій у компанії, яка фінансово підтримує бюджет країни-агресора, в статутному капіталі товариства, яке відіграє важливу роль на українському ринку капіталу, порушує національні інтереси України, та дає підстави для стягнення вказаних акцій у дохід держави.

Будь-яке примусове позбавлення власності є втручанням у право на власність. Відповідно до положень статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Також, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (стаття 41 Конституції України). Право, в цілому, дозволяє таке втручання, проте це втручання повинно бути законним, обґрунтованим та пропорційним.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Також, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті («Beyeler v. Italy» від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, § 107). При цьому, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається - так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, рішення ЄСПЛ у справі «Edwards v. Malta» від 24 жовтня 2006 року, заява № 17647/04, § 69).

Отже, право власності не є абсолютним, оскільки держава може вимагати від суб`єктів дотримуватися певних позитивних зобов`язань. У разі, якщо особи своїми діями створюють суттєву загрозу національній безпеці, інтересам громадян країни, наприклад, через фінансування чи підтримку війни проти цієї країни, держава може вжити заходів на припинення чи попередження таких дій.

При застосуванні такої санкції як стягнення активів у дохід держави суд повинен враховувати співмірність її застосування зі шкодою, що завдана інтересам суспільства діями відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13 сформована наступна правова позиція: втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними із цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення (п. 6.43 Постанови).

З цього приводу Велика Палата Верховного Суду наголошує, що не кожне втручання у право мирного володіння майном зумовлює порушення принципу пропорційності (п. 6.48 Постанови).

При аналізі пропорційності втручання в право на вільне володіння майном суд ураховує такі обставини.

Україна має суверенне право на захист. Воно закріплене в Конституції України, Декларації про державний суверенітет України, загальновизнаних міжнародних нормативно-правових актах, нормах і правилах.

Суд погоджується з позицією позивача, що застосування санкції у виді стягнення активів у дохід держави спрямоване, перш за все, на зупинення агресивних дій рф, припинення підтримки її нинішнього політичного режиму шляхом впливу на фінансові можливості прихильників такої політики та здійснення швидкого та ефективного відшкодування збитків, завданих жертвам агресії за рахунок коштів, отриманих від стягнення.

Окремою необхідністю для застосування санкцій виступає важливість зупинення подальшого сприяння та підтримки «воєнних операцій» рф шляхом встановлення для підсанкційних осіб конкретних і невідворотних наслідків таких протиправних дій у вигляді втрати власних активів на території тієї держави, щодо якої здійснюється агресія.

Управлінням Верховного комісара ООН з прав людини (УВКПЛ ООН) на щотижневій основі публікуються дані щодо втрат серед цивільних осіб після початку вторгнення рф на територію України. Так, на офіційному вебсайті ООН опубліковано наступну найактуальнішу інформацію станом на 18.04.2023 (за посиланням: https://www.ohchr.org/en/news/2023/04/ukraine-civilian-casualty-update-18-april-2023):

«З 24 лютого 2022 року, коли почався збройний напад Російської Федерації на Україну, до 17 квітня 2023 року Управління Верховного комісара ООН з прав людини (УВКПЛ ООН) зафіксувало 22 904 випадки загибелі або поранення цивільних осіб в Україні: 8 534 загиблих і 14 370 поранених.

Тільки за період з 01 по 17 квітня 2023 року, зафіксовано 324 жертв серед цивільного населення, що включає: 85 убитих (41 чоловік, 21 жінка, 2 хлопчики, 1 дівчинка, а також 20 дорослих, стать яких поки невідома) та 239 поранених (80 чоловіків, 54 жінки, 3 хлопчики, 2 дівчинка, а також 100 дорослих, стать яких поки невідома), що є свідченням продовження скоєння злочинів проти цивільного населення України.

Суд враховує інформацію, надану УВКПЛ ООН на офіційному сайті про численність жертв серед цивільного населення після початку військової агресії рф.

Отже, в умовах триваючої агресивної війни рф проти України, застосування санкції, на переконання суду, співвідноситься з інтересами суспільства та є пропорційним.

Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду справи судом встановлені підстави, визначені ст. 5-1 Закону України «Про санкції» для застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону у виді стягнення у дохід держави активів, суд дійшов висновку, що позовна заява Міністерства юстиції України підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 25 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а доказів понесення інших судових витрат сторонами у справі не надано.

З огляду на викладене, керуючись ст. 72-79, 99, 243-246, 268, 269, 283-1 КАС України, статей 4-5-1 Закону України «Про санкції», суд

УХВАЛИВ:

Позов Міністерства юстиції України до Публічного акціонерного товариства «Московська біржа ММВБ-РТС», про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», задовольнити.

Застосувати до Публічного акціонерного товариства «Московська біржа ММВБ- РТС» (основний державний реєстраційний номер - 411) санкцію, передбачену пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».

Стягнути в дохід держави активи, а саме 1,44% акцій Публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» (), якими володіє Публічне акціонерне товариство «Московська біржа ММВБ-РТС» (основний державний реєстраційний номер - 411), в кількості 2978 шт.

Рішення в день набрання ним законної сили надіслати Кабінету Міністрів України для визначення суб`єкта, порядку та способу його виконання.

Опублікувати текст рішення на офіційному вебсайті Вищого антикорупційного суду відповідно до положень ч. 7 ст. 283-1 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення Вищого антикорупційного суду може бути подана стороною до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні при проголошенні зазначеного рішення, мають право його оскаржити протягом п`яти днів із дня публікації рішення на офіційному веб-сайті Вищого антикорупційного суду.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.Л. Коліуш

Судді - О.В. Ткаченко

В.М. Дубас