Справа № 280/1083/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Справа № 280/1083/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» (69000, м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 12; ),

до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; ),

Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» (далі позивач, ТОВ «Запоріжкранзавод») до Державної податкової служби України (далі відповідач 1, ДПС України), Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач 2, ГУ ДПС у Львівській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7996115/42877613 від 02.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 17.10.2022;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» від № 4 від 17.10.2022 на суму на 6 969 124,00 грн. (з яких 1 161 520,67 грн. ПДВ) днем її фактичного подання на реєстрацію.

Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у тому числі витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Гребнєвим І.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 06.02.2023 серія АР №1064797.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у відповідності до норм податкового законодавства позивачем складено податкову накладну, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН). Реєстрація податкової накладної зупинена з підстав відповідності п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної. На виконання зазначених вимог позивач направив до контролюючого органу пояснення та копії документів, які підтверджують господарську операцію, однак в реєстрації податкової накладної відмовлено з підстав не надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. З посиланням на норми Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивач зазначає про незгоду з відмовою в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, оскільки контролюючому органу надано документи на придбання витратних матеріалів та накладні-вимоги та калькуляції, з яких вбачається кількість витраченого матеріалу на виготовлення одиниці готової продукції, та документи, договори придбання витратних матеріалів та видаткові накладні до них, оборотно-сальдові відомості, які підтверджують наявність цих матеріалів у позивача. Крім того, надані всі документи щодо виробництва продукції та закупівлі, обробки матеріалів, розрахункові документи. Вважає, що відповідна комісія дійшла передчасного висновку щодо відмови в реєстрації податкової накладної, не зазначивши при цьому жодної конкретної підстави для відмови. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

27.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачів, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що комісією ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення № 7996115/42877613 від 02.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН № 4 від 17.10.2022, оскільки надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію податкової накладної. Вказує, що зміст господарської операції, у зв`язку з виконанням якої відбувається реєстрація податкової накладної, податковому органу не відомий, тобто сам платник податку має визначити, які первинні документи необхідно надати для підтвердження реальності господарської операції. Згідно аналізу долучених платником документів відсутня оплата на придбання матеріалів для виробництва, а також оплата за придбану послугу щодо механічної обробки продукції. Крім того, згідно умов договору позивачем отримано оплату поставленого товару на момент подання документів та пояснень до контролюючого органу, однак такі документи позивачем не надано. Також не надано документів, які передбачені договором. Долучений штатний розпис не є доказом фактичної наявності трудового персоналу, зокрема, факту укладених трудових договорів чи договорів цивільно-правового характеру, згідно інформаційних баз ДПС позивач не повідомляв про об`єкти оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма №20-ОПП), про які повинен повідомляти контролюючий орган; не надано документів щодо зберігання товару на складі. Отже, позивачем не надано частину документів, передбачених пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520), та не підтверджено первинними документами господарську операцію щодо поставки продукції, що свідчить про безпідставність формування податкового кредиту третім сторонам. Також вважає, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручанням в дискреційні повноваження контролюючого органу, а належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. Висловив заперечення щодо заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які вважає неспівмірними зі складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт, а також вважає, що позивачем не доведено, що розмір витрат є реальним та що такі витрати були фактичними, а їхній розмір обґрунтованим. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотань представника ГУ ДПС у Львівській області про призначення розгляду справи у порядку загального позовного провадження та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

29.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що не відображення контролюючим органом в своїх рішеннях конкретного переліку документів, яких не вистачає для прийняття законного рішення, свідчить про те що при прийняті оскаржуваного рішення застосовувався суто формальний підхід і документи взагалі не розглядались. Наголошує на тому, що позивачем надано всі документи, що підтверджують реальність господарської операції, у тому числі ті, на ненадання яких представник відповідачів посилається у відзиві на позовну заяву. Вказує, що позивач має весь комплект документів що підтверджує реальність здійснення операцій і відповідає галузевій специфіці, проте, питання реєстрації податкової накладної не є документальною перевіркою і не повинно потребувати надання всього ланцюга походження товару, оскільки це блокує господарську діяльність. Просить задовольнити позовні вимоги.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Запоріжкранзавод» зареєстровано як юридична особа 11.03.2019, основним видом економічної діяльності є 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний) (а.с.7). Позивач є платником податку на додану вартість (далі також ПДВ).

Між позивачем (Постачальник) та TOB «Діаконт» (Покупець) укладено договір №17 від 20.12.2021, за умовами якого позивачем поставлено Обладнання механічної частини крана мостового кругової дії в/п 320/160+2х70тс далі (продукція) для енергоблока № 1 (2) ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (а.с.20-21).

Пунктом 4.2. договору визначено, що оплата товару здійснюється частинами, у тому числі, передбачає сплату авансу в сумі 40% від суми договору протягом 10-ти робочих днів з моменту підписання договору, в сумі 40% від суми договору протягом 10-ти робочих днів по факту готовності продукції та доплата 20% від суми договору (остаточний розрахунок) за позитивним результатом проведення вхідного контролю продукції протягом 5-ти днів з дати проведення вхідного контролю.

На виконання умов Договору позивачем отримана попередня оплата в сумі 3 702 876,00 грн, у зв`язку з чим позивачем складено податкову накладну № 4 від 24.01.2022, яку зареєстровано в ЄРПН (а.с.24, 29-30), та попередня оплата в сумі 500 000,00 грн, у зв`язку з чим складено податкову накладну № 4 від 15.02.2022, яку також зареєстровано в ЄРПН (а.с.24, 27-28).

17.10.2022 позивачем здійснено поставку продукції на підставі видаткової накладної № 11 від 17.10.2022 (а.с.22). Приймання продукції здійснював директор TOB «Діаконт» ОСОБА_1 на підставі довіреності від 09.10.2022 № 35 (а.с.24), доставка товару відбулась на підставі товарно-транспортної накладної від 17.10.2022 №12.10.22 (а.с.25).

На виконання вимог ПК України за правилом першої події (за фактом відвантаження продукції, на суму, яка залишилась неоплаченою) позивачем складено та надіслано для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 4 від 17.10.2022 на суму на суму 6 969 124,00 грн, у тому числі ПДВ 1 161 520,67 грн (а.с.13).

Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанцію № від 15.11.2022 про зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 17.10.2022, в який містилась інформація про те, що реєстрація податкової накладної зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8431 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару / послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Зазначено, що показник "D"=3,2833%, "P"=16200 (а.с.14).

Позивач скористався своїм правом та направив на адресу контролюючого органу за місцем податкового обліку (ГУ ДПС у Запорізькій області) повідомлення від 02.12.2022 №4 про надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, у тому числі первинні документи, пов`язані з виконанням господарської операції, за наслідками якої складено податкову накладну, а також інші документи на підтвердження можливості виготовлення і постачання товару позивачем (а.с.31-97).

Комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН № 7996115/42877613 від 02.01.2023 (а.с.16).

За змістом рішення підставою відмови в реєстрації податкової накладної № 4 від 17.10.2022 є: не надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити), розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Розділ «Додаткова інформація» не заповнений.

Позивач оскаржив рішення комісії регіонального рівня в адміністративному порядку, однак рішенням комісії центрального рівня за результатами розгляду скарги №8125/42877613 від 26.01.2023 скаргу залишено без задоволення (а.с.17-18).

Не погоджуючись з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН № 7996115/42877613 від 02.01.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог, надаючи оцінку аргументам сторін, викладеним у заявах по суті справи, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246).

Положеннями пункту 2 Порядку №1246 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до абзацу 10 пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, крім іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).

Згідно з положеннями пункту 3 Порядку №1165 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:

D= S/T,

де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;

значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:

P = Pм х 1,4,

де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;

Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображені виключно операції з продукцією/товарами, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТЗЕД (крім підакцизних товарів), за умови, що такі накладна/розрахунок складені платником податку, який належить до мікропідприємства або малого підприємства відповідно до частини другої статті 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та основним видом діяльності якого є хоча б один з таких видів економічної діяльності відповідно до КВЕД (згідно переліку).

Ознаки безумовної реєстрації, зазначені у цьому підпункті, застосовуються протягом періоду дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Як зазначено у пункті 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Таким чином, нормами податкового законодавства встановлено обов`язок платника податку на додану вартість скласти податкову накладну на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати таку податкову накладну в ЄРПН. Направлена податкова накладна в автоматичному режимі перевіряється на відповідність ознакам безумовної реєстрації, і якщо такі ознаки наявні, реєстрація такої податкової накладної (або розрахунку коригування) не зупиняється. У випадку ж подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної (розрахунку коригування), що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, контролюючий орган наділений повноваженнями на здійснення автоматизованого моніторингу такої податкової накладної на відповідність критеріям ризиковості платника податку, а також показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. У разі коли за результатами моніторингу встановлено відповідність господарської операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції (за виключенням випадку, коли податкова накладна направлена на реєстрацію платником податку, який відповідає хоча б одному показнику позитивної податкової історії), реєстрація податкової накладної (розрахунку коригування) зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) платнику податків надсилається квитанція, у якій в обов`язковому порядку зазначається, крім іншого, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також пропозиція надати пояснення та копії документів, необхідні для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Судом встановлено, що відповідно до отриманої позивачем квитанції, реєстрація податкової накладної зупинена у зв`язку з її відповідністю пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Додатком №3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій.

Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

Так, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган вказав на відсутність товару/послуги зазначеного/зазначеної в податковій накладній у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється), а також на те, що обсяг постачання товарів (послуг) дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. Крім того, запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Разом з тим, запропонувавши позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган не визначив конкретного переліку документів, які він вважає належними та достатніми для прийняття позитивного рішення.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків та переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Пропозиція контролюючого органу про надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної без наведення переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми для прийняття позитивного рішення, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Наведене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, постанові від 14.05.2019 по справі №817/1356/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 14.12.2022 у справі №560/11825/21 тощо.

Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, вищенаведені норми містять орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду комісією регіонального рівня питання про прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, який може відрізнятись для кожної конкретної господарської операції з урахуванням специфіки діяльності платника податків, особливостей здійснення господарської операції (наприклад, поставка, товару, робіт або послуг), події, за якою складено податкову накладну (дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг) тощо.

Судом встановлено, що позивач подав до податкового органу пояснення та копії документів щодо господарської операції, реєстрацію податкової накладної по якій зупинено.

Разом з тим, комісія регіонального рівня, незважаючи на надані пояснення та додані документи, що підтверджують наведені у поясненнях факти, прийняла рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Верховний Суд у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Суд зазначає, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим не обмеженої дискреції.

Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 10.04.2020 у справі №819/330/18 (адміністративне провадження №К/9901/65222/18).

Суд зазначає, що надані позивачем до контролюючого органу документи та пояснення у сукупності з наявними доказами в матеріалах справи підтверджують здійснення господарської операції за податковою накладною.

Водночас, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.

Крім того, документи, які на думку контролюючого органу повинен був надати позивач для підтвердження реальності господарської операції, перелік яких наведено у відзиві на позовну заяву, стосуються не самої господарської операції, за наслідками якої складено спірну податкову накладну, а інших господарських операції у діяльності позивача, пов`язаних з придбанням матеріалів для виробництва, супутніх послуг щодо механічної обробки продукції тощо.

Також безпідставними є твердження про ненадання позивачем доказів на підтвердження повної оплати поставленого товару, оскільки складення спірної податкової накладної відбувалось відповідно до вимог статті 187 ПК України за першою подією - дата відвантаження товарів, на підтвердження чого було надано всі відповідні первинні документи.

Таким чином, зважаючи на виконання платником податку обов`язку щодо підтвердження господарської операції, та враховуючи те, що запропонувавши подати підтверджуючі документи, контролюючий орган не вказав їх конкретного переліку та, у подальшому, не обґрунтував неможливість розблокування реєстрації податкової накладної на підставі поданих позивачем документів, підстави для відмови в реєстрації податкової накладної № 4 від 17.10.2022 були відсутні.

Суд відхиляє посилання представника відповідачів на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.05.2019 у справі№825/3990/14, як не релевантні, оскільки у вказаний справі спірні правовідносини стосувались наслідків проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки, що не відповідає змісту спірних правовідносин у справі, яка розглядається.

Також суд відхиляє посилання представника відповідачів на судову практику суду апеляційної інстанції та зазначає, що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 4 від 17.10.2022 в ЄРПН датою фактичного подання на реєстрацію, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, нормами Порядку №1246 визначено компетенцію ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі рішення суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Суд враховує сталу судову практику (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 та від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18 тощо), відповідно до якої критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Слід зазначити, що порядок реєстрації податкових накладних не передбачає право контролюючого органу діяти на власний розсуд, адже Порядком №1246 унормовано підстави відмови в реєстрації податкової накладної, і якщо такі підстави відсутні, контролюючий орган повинен зареєструвати подану платником податкову накладну. Отже такі повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки контролюючого органу зареєструвати податкову накладну або вмотивованим рішенням відмовити в її реєстрації, за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Отже, такі повноваження контролюючого органу не є дискреційними.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права (постанови Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 25.11.2022 у справі №320/3484/21 тощо).

Враховуючи висновки суду про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації складеної позивачем податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 4 від 17.10.2022 датою фактичного подання на реєстрацію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ДПС у Львівській області та про необхідність зобов`язання ДПС України вчинити певні дії для умов відновлення порушеного права, наявні підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн з кожного з відповідачів по 1342,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд зазначає таке.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що з метою отримання правової допомоги між позивачем (Замовник, Клієнт) та Адвокатським Бюро СТАНІСЛАВА ГРИШИНА (Виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №06/02-1 від 06.02.2023, предметом якого є надання юридичних послуг (правової допомоги) у справі, пов`язаній з реєстрацією податкової накладної № 4 від 17.10.2022 на суму 6 969 124,00 грн (з яких 1 161 520,67 грн. ПДВ) (а.с.9-10).

За умовами пункту 6.1 даного Договору сторони домовились, що замовних сплачує грошову винагороду в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 06.02.2023 визначено, що в рамках Договору №06/02-1 від 06.02.2023 виконано наступні послуги:

1) Проведено аналіз первісної бухгалтерської документації Замовника що стосується податкової накладної № 4 від 17.10.2022;

2) Підготовлено позовну заяву про визнання протиправним рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 4 від 17.10.2022 на суму 6 969 124,00 грн. (з яких 1 161 520,67 грн. ПДВ);

3) Підготовлено інші процесуальні документи по справі (а.с.11).

Відповідно до платіжної інструкції №2753 від 06.02.2023 ТОВ «Запоріжкранзавод» сплатило на користь АБ СТАНІСЛАВА ГРИШИНА кошти в сумі 5 000,00 грн, призначення платежу: надання правової допомоги зг.дог.№06/02-1 від 06.02.2023 без ПДВ (а.с.12).

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Гребнєвим І.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 06.02.2023 серія АР №1064797 (а.с.4).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Гребнєв І.І є керівником Адвокатського бюро «СТАНІСЛАВА ГРИШИНА» на час дії воєнного стану (а.с.8).

Таким чином, позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки надані докази містять посилання на номер та дату спірної податкової накладної, що дозволяє ідентифікувати такі витрати за предметом спору у даній справі, крім того, узгоджуються відомості щодо обумовленої сторонами вартості правничих послуг в договорі з фактично сплаченою сумою на підставі платіжної інструкції.

Слід зазначити, що за умовами Договору №06/02-1 від 06.02.2023, встановлення гонорару адвоката у фіксованому розмірі 5000,00 грн, незалежно від обсягу наданих послуг та часу, витраченого адвокатом, відповідає приписам статті 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України.

Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо неспівмірності та необґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Разом із цим, надану у цій справі правничу допомогу оцінено у розмірі 5000,00 грн, що, на думку суду, є співмірним з ціною позову, характером спірних правовідносин, складністю справи та значенням справи для сторін.

Таким чином суд вважає, що судові витрати заявлені до відшкодування обґрунтовано, вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначена у наданих до суду документах, є співмірною з фактично виконаними послугами та роботами, що підтверджуються наданими позивачем належними доказами, у зв`язку з чим такі витрати відлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 2 500,00 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області № 7996115/42877613 від 02.01.2023 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» податкової накладної № 4 від 17.10.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» податкову накладну № 4 від 17.10.2022 днем її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжкранзавод», місцезнаходження: 69000, м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 12; .

Відповідач 1 Державна податкова служба України, місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; .

Відповідач 2 - Головне управління ДПС у Львівській області, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, .

Повне судове рішення складено 19.04.2023.

Суддя М.О. Семененко