Справа № 400/17/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2023 р. № 400/17/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши клопотання про залишення без розгляду

позовної заявиСнігурівської міської ради, вул. Центральна, 72, м. Снігурівка, Баштанський район, Миколаївська область, 57303,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2020 № 5,
ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 Снігурівська міська рада (далі Рада або позивач) звернулася до суду з адміністративний позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 27.10.2020 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 5, яким було збільшено суму грошового зобов`язання Козбарцівської сільської ради Снігурівського району на 30 325,85 грн штрафні санкції за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб під час виплати працівникам заробітної плати за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

Ухвалою від 10.01.2022 (арк. 103) суд відкрив провадження у справі; постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження; призначив дату та час судового засідання (10.02.2022 о 10-40); встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також строк для подання відповідачем додатків до акта перевірки.

25.01.2022 до суду надійшло клопотання, в якому представник Управління просив: 1) замінити відповідача правонаступником; 2) залишити позовну заяву без розгляду (арк. с. 108-114). Стверджуючи про необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, представник відповідача послався на висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

04.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. 115-118).

Правом подати відповідь на відзив Рада не скористалася.

09.02.2022 до суду надійшло клопотання представника Ради про відкладення розгляду справи (арк. 119-121).

09.02.2022 до суду надійшло клопотання представника Ради про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (арк. 122-123).

10.02.2022 представник Управління подав вказані в ухвалі про відкриття провадження у справі докази (арк. 124-135).

Ухвалою від 10.02.2022 (арк. 137) суд задовольнив клопотання представника Ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання на 03.03.2022.

Ухвалою від 10.02.2022 (арк. 141-142) суд задовольнив клопотання представника відповідача і замінив Головне управління ДПС у Миколаївській області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Миколаївській області ().

Ухвалою від 10.02.2022 (арк. 146-147) суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

17.02.2022 до суду надійшло клопотання представника Управління про залишення позовної заяви без розгляду (далі Клопотання, арк. 152-154).

Ухвалою від 05.04.2023 (арк. 156-157) суд призначив підготовче засідання на 20.04.2023.

Про дату, час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

В судове засідання представник позивача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Представник відповідача подала клопотання про проведення підготовчого засідання за її відсутності.

Вирішуючи Клопотання, суд виходить з такого.

Спірне податкове повідомлення-рішення, як вказано вище, було адресовано Кобзарцівській сільській раді Снігурівського району та отримано нею (як зазначено у відзиві на позовну заяву) 27.10.2020. Правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення Кобзарцівська сільська рада Снігурівського району не скористалася.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Рада є правонаступником Кобзарцівської сільської ради (арк. 10-14).

У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Кобзарцівської сільської ради було припинено 08.04.2021 (арк. 7-8).

У позові Рада вказала, що саме 08.04.2021 вона отримала право звернутися до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення. Позивач, з посиланням на пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, зазначив, що позов було подано своєчасно (в межах 1095 днів, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України).

У Клопотанні Управління послалося на постанову Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20 (далі Постанова).

У Постанові Верховний Суд, зокрема, вказав:

«… Спірним у цій справі є питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень у разі, коли платником податків не проводилася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 28 вересня 2021 року справу передав на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі статей 346, 347 КАС України у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а щодо наявності у платника податків права на звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення, зокрема, у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень без використання досудового порядку вирішення спору …

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права, судова палата вважає, що наявні підстави для відступу від правової позиції Верховного Суду, викладеної в згаданих постановах в зазначеній частині, а касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Залишаючи позов без розгляду, суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19.

Ухвалюючи постанову у справі № 500/2486/19, Верховний Суд виходив, зокрема, з того, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. При цьому мова йде не тільки про строки, згадані в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті. Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення-рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом. Суд дійшов висновку, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду.

Водночас, судова палата дійшла висновку, що пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

З цих підстав суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, і сформулював такий правовий висновок.

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, не можна не погодитися з доводами заявника касаційної скарги про те, що правовий висновок, викладений у вищевказаній постанові безпосередньо стосується застосування пункту 56.19 статті 56 ПК України при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження.

Разом з тим, у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд у складі судової палати також більш широко виклав і новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України як норм, які не визначають процесуального строку звернення до суду в податкових правовідносинах, що мало бути враховано у подальшому правозастосуванні при вирішенні аналогічних питань. Цей висновок фактично мав універсальний характер.

Водночас, предмет спору, в межах якого здійснювався касаційний перегляд, не давав можливості у вказаній адміністративній справі здійснити відступлення від існуючого до цього правозастосування щодо тривалості строку звернення до суду у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень (рішень про застосування штрафних санкцій) без використання досудового порядку вирішення спору, яке продемонстровано у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а, та зводилось до наявності у платника податків права на звернення до суду з таким позовом протягом встановлених пунктом 102.1 статті 102 ПК України 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Вирішуючи це питання, судова палата зазначає, що стаття 122 КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Однак, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступає від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів …».

Отже, Верховний Суд у Постанові:

1. Констатував, що 26.11.2020, з прийняттям постанови у справі № 500/2468/19, змінилася судова практика «… в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду …».

2. Зазначив, що у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2468/19 Верховний Суд, крім висновку щодо переваги пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України над частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, також «… більш широко виклав і новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України як норм, які не визначають процесуального строку звернення до суду в податкових правовідносинах, що мало бути враховано у подальшому правозастосуванні при вирішенні аналогічних питань. Цей висновок фактично мав універсальний характер …».

3. Вказав, що у справі № 500/2486/19 Верховний Суд у справі № 500/2486/19 не мав можливості «… здійснити відступлення від існуючого до цього правозастосування щодо тривалості строку звернення до суду у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень (рішень про застосування штрафних санкцій) без використання досудового порядку вирішення спору, яке продемонстровано у низці постанов Верховного Суду … та зводилось до наявності у платника податків права на звернення до суду з таким позовом протягом встановлених пунктом 102.1 статті 102 ПК Україні 1095 днів з моменту отримання такого рішення …».

4. У розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 03.04.2018 у справі № 826/5325/17, від 23.05.2018 у справі № 803/728/17, від 18.06.2018 у справі № 805/1146/17-а та сформулював такий правовий висновок: «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів …».

Рада звернулася з адміністративним позовом у грудні 2021 року, до того, як Постановою Верховний Суд змінив судову практику, тому твердження Управління про те, що позов підлягає залишенню без розгляду, є хибним.

Керуючись статтями 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає до оскарження окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Птичкіна