Справа № 320/4280/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року № 320/4280/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу 28 років з 17 квітня 2021 року згідно з п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2022 року в адміністративній справі №640/24955/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити пенсію за вислугу 28 років з 17.04.2021 року згідно з пунктом «а» ч. 1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2022 року в адміністративній справі №640/24955/21.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив йому в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), з підстав відсутності необхідного стажу для призначення пенсії.

При цьому, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.04.2021 року по справі №480/4241/18 та від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а, позивач вважає, що в календарну вислугу років зараховується вислуга на пільгових умовах.

Ухвалою Київського адміністративного суду від 28.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

31.03.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на відсутність у позивача необхідної вислуги років. Відповідач зауважує, що саме календарна вислуга є визначальною для набуття права на призначення пенсії на підставі п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 27.06.2002 по 16.04.2921 проходив службу в Службі безпеки України.

Наказом від 15.04.2021 №504-ОС/дск позивача звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас Служби безпеки України.

Відповідно до довідки Служби мобілізації та територіальної оборони від 04.06.2021 №12/В-191/47 вислуга років позивача станом на 16.04.2021 становить: календарна - 23 роки 09 місяців 00 днів, пільгова - 05 років 00 місяців 09 днів, загальна - 28 років 09 місяців 09 днів.

Позивач звернувся із заявою від 14.06.2021 до Служби безпеки України з заявою, в якій просив підготувати та направити подання про призначення пенсії за вислугу років з 17.04.2021 згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХП до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до вислуги років, яка становить 28 років 09 місяців 09 днів.

Службою безпеки України у відповідь на заяву позивача, листом від 21.07.2021 №21/3/2-Д-106/5 повідомило позивача, що згідно з інформацією наданою управлінням роботи з особовим складом, календарна вислуга років позивача станом на 16.04.2021 складає 23 роки 09 місяців, у зв`язку з чим УРОС СБ України розрахунок вислуги років йому не складало. Вказано, що у Фінансово-економічного управління СБ України підстав для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону та направлення його до відповідного органу Пенсійного фонду України, немає.

Позивачем 14.06.2021 подано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення йому пенсії за вислугу років з 17.04.2021 згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України №2262-XII відповідно до вислуги років, яка становить 28 років 09 місяців 09 днів.

Листом від 26.08.2021 №22453-22174/В-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу, що для вирішення питання про можливе призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" необхідно звертатись до уповноваженого структурного підрозділу за місцем звільнення з військової служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2022 по справі 640/24955/21 зобов`язано Службу безпеки України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві необхідні документи для призначення позивача пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу.

29.11.2022 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві про призначення пенсії за вислугу років, у якій заявник просив перевести його з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Відповідачем за результатом розгляду заяви про призначення пенсії за вислугою років від 13.07.2022 року листом від 02.01.2023 повідомлено заявника, що його календарна вислуга років становить 23 роки 09 місяців 00 днів, тому йому відмовлено в призначенні такої пенсії.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Статтею 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Разом з тим, як Законом №2262-XII, так і Постановою №393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років. Отже, статтею 12 Закону № 2262-XII визначені умови, за яких пенсія призначається саме за вислугу років.

Згідно з Постановою №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-XII, так і до осіб, що мають такі пільгові умови.

Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 календарна вислуга склала 23 роки 09 місяців 00 днів, пільгова 05 років 00 місяців 09 днів.

З урахуванням пільгової вислуги років, загальна вислуга років позивача, визначена з дотриманням Закону №2262-XII, Порядку №393 складає 28 років 09 місяців 09 днів та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років за п. «а» ст.12 Закону №2262-XII.

Суд зауважує, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже, на переконання суду, твердження відповідача про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, є необґрунтованим.

Вказане повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а.

Суд зауважує, що статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

Проаналізувавши вищезазначені норми, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, зробив наступні правові висновки: - в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів); - для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України Суд при вирішенні даної справи застосовує правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 03.03.2021 року у справі №805/3923/18-а, від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18.

Таким чином, зважаючи на те, що на момент звільнення позивача, його загальна вислуга років з урахуванням пільгового обчислення становила 28 років 09 місяців 15 днів, тому останній мав право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII та Постанови №393.

Статтею 48 Закону №2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до п.1.8. розділу І Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно з п. «б» ч.1 ст.50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а","в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Позивач 14.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років за п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Враховуючи, що позивач звільнений зі служби з Служби безпеки України 16.04.2021, та вчасно звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону №2262-ХІІ, тому з урахуванням вимог статті 50 вказаного закону, позивач має право на призначення пенсії з наступного дня після звільнення зі служби, а саме з 17.04.2021.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував, на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір", тому підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255, 291 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії ОСОБА_1 з 17.04.2021 згідно з п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2022 в адміністративній справі №640/24955/21.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років (28 років 09 місяців 15 днів), згідно з пунктом «а» ч. 1 ст.12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2022 в адміністративній справі №640/24955/21, з наступного дня після звільнення зі служби, а саме з 17.04.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.