Справа № 400/2434/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 р. Справа № 400/2434/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ,
до відповідачів:1. Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 17.02.2023 № 11; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Миколаївській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить:

- визнання протиправним та скасування рішення від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 11 від 17.02.2023 року;

- зобов`язати Головну управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 з 13.02.2023 року з урахуванням до загального стажу державної служби періоду роботу в органах місцевого самоврядування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 30.01.2023 року № 150/09.01-3 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 149/09.01-3, про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (за будь які 60 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Ухвалою від 20.03.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 262 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач 2 протиправно відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889), оскільки відповідач 2 протиправно не зарахував до стажу державної служби період роботи на різних посадах в органах місцевого самоврядування.

Відповідач 1 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що дія Закону № 889 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, тому періоди служби позивачки в органах місцевого самоврядування не підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Відтак, спірним рішенням правомірно відмовлено позивачці в переведенні з пенсії за віком за Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 за заявою від 13.02.2023 року.

Від відповідача 2 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у позивачки відсутні права на повторне призначення пенсії за віком державного службовця за нормами Закону № 889 та на проведення перерахунку пенсії за віком державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 30.01.2023 року № 1509/09.01-3, № 149/09.01-3 видані Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. Щодо вимоги позивача про зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити пенсію, то відповідач вважає, що суд не може підміняти пенсійний орган, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих документів є дискреційними повноваженнями відповідача.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивачка перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

13.02.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області із заявою про переведення з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889.

За принципом екстериторіальності заяву позивача системою передано на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За наслідками розгляду заяви позивача відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняв рішення № 11 від 17.02.2023 року, яким відмовив позивачці в переведенні з пенсії за віком згідно з Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889, оскільки час роботи в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 889 до 04.07.2001 року. Тому, до стажу державної служби зараховано 03 роки 08 місяців 07 дні. Оскільки на день набрання чинності Закону № 889 позивачка не займала посади державного службовця та у зв`язку з відсутністю на цю дату стажу державного службовця відсутні підстави для переведення на пенсію державного службовця.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що 01.05.2016 року набрав чинності Закон № 889.

Згідно із пп. 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 676/4235/17.

Спірним у цій справі є стаж служби позивачки після 27.08.2001 року (позивач працює по теперішній час у Департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради).

Відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, оскільки робота останньої в органі місцевого самоврядування після 27.08.2001 року не зараховується до стажу, який дає право на пенсію державного службовця та не передбачена ст. 25 Закону № 3723.

Разом з тим, за змістом п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 07.06.2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493) дію Закону України «Про державну службу» поширено на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Питання обчислення стажу державної служби у цей період регулювалося Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Так, згідно із п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України № 2493, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України № 2493 в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: четверта категорія, зокрема посади заступників міських голів з питань діяльності виконавчих органів ради.

Аналіз викладених норм свідчить, що законодавство, яке діяло у спірний період, передбачало віднесення до стажу державної служби часу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом № 2493.

Отже, час перебування на різних посадах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Суд звертає увагу, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі.

На момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону № 889, а саме 13.02.2023 року, досягла встановленого чинним законодавством пенсійного віку та стаж її державної служби, з урахуванням вищенаведеного, складає понад 20 років, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.

З огляду на вище зазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача про скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача призначити спірну пенсію є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Відповідно до норм статті 90 Закону № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058.

Абзацом 1 ч. 3 ст. 45 Закону № 1078 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», діяв з порушенням матеріально-правових засад діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на що рішення підлягає визнанню протиправним, а право позивача на отримання державного соціального забезпечення - судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з часу її звернення 13.02.2023 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання врахувати довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 30.01.2023 року № 150/09.01-3 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 149/09.01-3, про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (за будь які 60 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), суд зазначає, що зазначені вимоги є передчасними, оскільки при розгляді заяви позивача відповідач взагалі відмовив позивачці у переведенні на пенсію відповідно до Закону № 889.

Відтак, спору щодо застосування складових заробітної плати та довідки для призначення пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відповідач ще не приймав рішення щодо переведення позивачці на пенсію відповідно до Закону № 889 на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивачки у зазначеній частині при переведенні з одного виду пенсії на інший будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України та належить повернути позивачці за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, оскільки саме відповідачем 2 прийнто спірне рішення.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 11 від 17.02.2023 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 з 13.02.2023 року з урахуванням до загального стажу державної служби періоду роботу в органах місцевого самоврядування.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.04.2023 року.

Суддя О.В. Малих