Справа № 594/295/23
Суддя: Зушман Г. І.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/295/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

за участі: секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії БАД №216478 від 11 березня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно вищевказаної постанови його визнано винним у тому, що він 11 березня 2023 року о 20 год. 59 хв. у смт Мельниця-Подільська по вул.Кобилянської, керуючи транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом та при зміні напрямку руху, а також зупиненню не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Однак вважає, що дана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає до скасування. Зазначив, що дійсно, у зазначену дату і час він перебував на вказаному вище автомобілі, проте ним не керував, автомобіль був припаркований. і в ньому були увімкнені фари.

Вважає, що жодного доказу того, що він допустив порушення ПДР, немає, так як він такого не допускав.

Ухвалою суду від 23 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, оскільки твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог ПДР є необґрунтованими та безпідставними. Із здійсненого поліцейським відеозапису, а саме запису 12.02.2023 МОV ( з 28 секунди запису по 37 секунду) видно факт руху автомобіля позивача заднім ходом та неувімкнення ним покажчика повороту у відповідному напрямку. Позивач дійсно допустив порушення п.п.9.2.а) та норм ч.2 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, у зв`язку з чим позов до задоволення не підлягає.

В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Поліцейським СРПП відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Чорним Р.М. 11 березня 2023 року було винесено щодо позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 216478 за ч. 2 ст.122 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови 11 березня 2023 року о 20 год. 59 хв. ОСОБА_1 в смт. Мельниця-Подільська по вул.Кобилянської, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen LT 35», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом та при зміні напрямку руху, а також зупиненню не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 3) ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до підпункту «а» пункту 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 в смт Мельниця-Подільська по вул.Кобилянської, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen LT 35», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом та при зміні напрямку руху, а також зупиненню не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Представником відповідача надано відеозаписи, зокрема з автомобільного відеореєстратора «70МАІ», який досліджений в судовому засіданні, та на якому відсутні дані, які б підтверджували факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen LT 35», номерний знак НОМЕР_1 , рух транспортного засобу заднім ходом, зміну напрямку його руху, чи зупинення.

В той же час, з дослідженого під час розгляду справи відеозапису, наданого представником відповідача, встановлено, що ОСОБА_1 під час розмови з поліцейськими заперечував факт керування транспортним засобом. Поліцейський, у свою чергу, стверджував, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що зафіксовано на відео, проте відеозапису на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом матеріали справи не містять.

Твердження позивача, наведені ним у позовній заяві, з приводу того, що він не керував транспортним засобом, відповідачем не спростовані.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Сама по собі оскаржувана постанова, складена поліцейським, не є належним та допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 216478 від 11 березня 2023 року слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позов задоволено необхідно стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області понесені ним при поданні позову до суду судові витрати на сплату судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.5,9,72,75-77,244-246,262,286,293,295 КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, задовольнити.

Постанову серії БАД № 216478 від 11 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.2 ст.122 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн на ОСОБА_1 , винесену поліцейським СРПП відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Чорним Русланом Миколайовичем скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться в м.Тернопіль, вул.Валова,11, 46001, ідентифікаційний код 40108720.

Повне рішення складене 20 квітня 2023 року.

Головуючий