Справа № 520/2902/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
19 квітня 2023 року № 520/2902/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд:

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 , безоплатним санаторно-курортним лікуванням у 2023 році - протиправними;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у межах дії Індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 62 від 20.01.2023 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2023 році 1 раз на рік путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у Довідці форми № 070/о від 30.01.2023 № 2, виданій комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініка № 24» Харківської міської ради, до Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» чи до Дочірнього підприємства «Кліничний санаторій курорт «Березівські мінеральні води» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (у разі початку його роботи);

- для забезпечення належного захисту його прав у разі необхідності вийти поза межі заявлених позовних вимог.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем було допущено протиправні дії щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що в своїй діяльності відповідач, на підставі п.2.1 наказу МО України від 31.12.2014 № 937 «Про затвердження Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснює роботу з соціального забезпечення, та керується нормативно правовими актами з зазначеного питання.», зокрема: Пунктом 2 ПКМ України від 27 квітня 2011 р. № 446 «Про затвердження Порядку забезпечення сана торно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, ветеранів війни, вете ранів військової служби, органів внутрішніх справ та деяких інших категорій осіб і членів їх сімей.» визначено коло осіб, які забезпечуються по лінії МО України санаторно-курортним лікуванням.

Вказує, що позивач отримав II групу інвалідності з причин загального захворювання, та не належить до жодної з вище наведених категорій осіб.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, ветераном праці, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до огляду медико-соціальною експертною комісією від 20.12.2018 року серія 12ААА №963928.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до умов Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ІІ по лінії Міністерства оборони України.

Водночас, позивачем наголошено у позовній заяві на обставинах того, що Комунальним некомерційним підприємством Міська поліклініка №24 Харківської міської ради видано йому довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування форма №070/о від 30.01.2023 року №2.

Під час розгляду справи встановлено, що 02.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про забезпечення його у 2023 році (у межах фінансового року та з урахуванням терміну дії довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування форма №070/о) путівкою на безкоштовне санаторно-курортне лікування.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФХ-96641/747 від 07.02.2023 року позивачу було відмовлено у наданні безоплатної путівки, оскільки відповідно до п. 2 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, ветеранів війни, ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ та деяких інших категорій осіб і членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 446, державні органи забезпечують путівками до санаторно-курортних закладів лише осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Отже, цей Порядок не застосовується відносно позивача, бо він не є ветераном військової служби.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням про них, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Спірні правовідносини врегульовано, зокрема, Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (надалі - Закон України № 875-XII).

Згідно ст. 1 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі Закон № 875-XII) особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 2 Закону № 875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.

Згідно з приписами ст. 4 Закону № 875-XII діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю. Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до ст. 5 Закону № 875-XII порядок та умови визначення потреб у зв`язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності особи з інвалідністю. Види і обсяги необхідного соціального захисту особи з інвалідністю надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами (об`єднаннями), установами і організаціями.

Згідно з положеннями ст. 37 Закону № 875-XII види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги особам з інвалідністю визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації. Допомога подається за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідно до ст. 38 Закону № 875-XII особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

Згідно зі ст. 38-2 Закону № 875-XII пільги, передбачені цим Законом, зберігаються за особами з інвалідністю та дітьми з інвалідністю незалежно від виду виплачуваної пенсії або допомоги, призначеної замість пенсії.

Суд зазначає, що положеннями ст. 23 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10. 2005 № 2961-IV (далі - Закон №2961-IV) передбачено, що індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю розробляється відповідно до Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю для повнолітніх осіб з інвалідністю - медико-соціальною експертною комісією, для дітей з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Визначення конкретних обсягів, методів і термінів проведення реабілітаційних заходів, які повинні бути здійснені щодо особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, кошторис витрат за рахунок бюджетних коштів чи загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також контроль за виконанням індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю в межах своїх повноважень здійснюють медико-соціальні експертні комісії (лікарсько-консультаційні комісії лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей з інвалідністю), місцева державна адміністрація, служби зайнятості, реабілітаційні установи, розпорядники відповідних коштів.

Обсяг реабілітаційних заходів, що передбачається індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю, не може бути меншим від передбаченого Державною типовою програмою реабілітації осіб з інвалідністю.

Індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю є обов`язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що згідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда №106/106 від 22.01.2021, ОСОБА_1 з 2018 року має ІІ групу інвалідності (захворювання загальне) за клініко-функціональним діагнозом хронічний панкреатит, рецидивний перебіг, стадія нестійкої ремісії з ураженням внутрішніх органів.

Суд зазначає, що приписами ст. 17 Закону № 2961-IV визначено, що реабілітаційний процес включає, зокрема, санаторно-курортне лікування.

Також, судом встановлено, що відповідно до змісту довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування № 2, наданої 30.01.2023 комунальним некомерційним підприємством "Міська поліклініка № 24" Харківської міської ради, вбачається, що позивачу рекомендовано місце лікування: місцевий санаторій (поза курортом) курорт (и).

Відповідно до п. 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, обласні військові комісаріати, зокрема, здійснюють розподіл путівок для лікування в санаторно-курортних закладах Міноборони та закуповують у межах виділених асигнувань путівки в інші санаторії та лікувально-профілактичні заклади пенсіонерам і членам їх сімей, які перебувають на відповідному обліку у військових комісаріатах.

Згідно з п. 2.1 Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.12.2014 № 937, робота із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснюється обласними військовими комісаріатами.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача та наявності у позивача права на безоплатне санаторно-курортне лікування в 2023 році.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у адміністративній справі № 520/2749/19 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням протиправними; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2019 році путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у Довідці форми №070/о від 02.01.2019 № 22/3, виданої комунальним некомерційним підприємством Міська поліклініка № 24 Харківської міської ради; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 по справі № 520/2749/19 залишено без змін.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 по адміністративній справі №520/7040/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - 08166355) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням протиправними; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2020 році путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у довідці форми № 070/о від 02.01.2020 № 24/1, виданій комунальним некомерційним підприємством "Міська поліклініка № 24" Харківської міської ради; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 по справі №520/7040/2020 залишено без змін.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2021 у адміністративній справі № 520/2079/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням; Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 у межах дії Індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 106/106 від 22.01.2021 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2021 році 1 раз на рік путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у довідці форми № 070/о від 27.01.2021 № 296/10, виданій Комунальним некомерційним підприємством Міська поліклініка № 24 Харківської міської ради.

Також рішенням від 14 лютого 2023 року по справі № 520/1211/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 , безоплатним санаторно-курортним лікуванням у 2022 році; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 у межах дії Індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 106/106 від 22.01.2021 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2022 році 1 раз на рік путівку на санаторно - курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у Довідці форми № 070/о від 10.01.2022 № 1/2022, виданій комунальним некомерційним підприємством Міська поліклініка № 24 Харківської міської ради.

Приписами ч. 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що оскільки судовими рішеннями у справах № 520/2749/19, №520/7040/2020, №520/2079/21, 520/1211/22 що набрали законної сили, дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 безоплатним санаторно-курортним лікуванням визнано протиправними та зобов`язано безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2019, 2020, 2021, 2022 роках путівку на санаторно-курортне лікування, зазначені обставини не доказуються при розгляді даної справи.

З огляду на встановлення судом обставин порушення прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для належного захисту прав останнього зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у межах дії Індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 62 від 20.01.2023 безкоштовно надати ОСОБА_1 у 2023 році 1 раз на рік путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у Довідці форми № 070/о від 30.01.2023 № 2, виданій комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініка № 24» Харківської міської ради, до Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» чи до Дочірнього підприємства «Кліничний санаторій курорт «Березівські мінеральні води» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (у разі початку його роботи).

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у забезпеченні ОСОБА_1 , безоплатним санаторно-курортним лікуванням у 2023 році протиправними.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у межах дії Індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 62 від 20.01.2023 безкоштовно надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) у 2023 році 1 раз на рік путівку на санаторно-курортне лікування згідно з медичними показаннями, визначеними у Довідці форми № 070/о від 30.01.2023 № 2, виданій комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініка № 24» Харківської міської ради, до Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» чи до Дочірнього підприємства «Кліничний санаторій курорт «Березівські мінеральні води» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (у разі початку його роботи).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 квітня 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.