Справа № 640/33297/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Файдюк В.В.
УХВАЛА

18 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Безименної Н.В.

Кучми А.Ю.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а саме: - посадовий оклад, - оклад за військове (спеціальне) звання, - процентна надбавка за вислугу років (50%), - робота з таємними виробами, носіями (15%), - надбавка за виконання особливо важливої роботи (46,47%) - щомісячна премія (55,67%) та на підставі оновленої довідки, наданої Державною фіскальною службою України «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» ОСОБА_1 , проведення з 1 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% усіх складових грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано Державну фіскальну службу України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з врахуванням висновків суду в мотивувальній частині даного рішення, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії. В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахування та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії за оновленою довідкою, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року - без змін.

30 березня 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він просить роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року по справі № 640/33297/21 щодо змісту резолютивної частини.

Зокрема, позивач просить дати роз`яснення судового рішення щодо його виконання в частині зобов`язання реорганізованої ДФС України виготовити та надати нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії.

Так, пунктом 1 постанови від 21 березня 2023 року постановлено: «Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року - залишити без змін», однак, позивач не розуміє залишеного без змін рішення: «Зобов`язати Державну фіскальну службу України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ...» коли такого органу в Україні немає.

Просить суд роз`яснити - як може неіснуючий центральний орган виконавчої влади ДФС України виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Розглянувши подану позивачем заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником обґрунтування жодним чином не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року, про роз`яснення якої ставиться питання.

Згідно ч. 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В той же час, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Наведене свідчить про те, що оцінка поняття про незрозумілість судового рішення заявника повинна узгоджуватися зі вимогами статті 254 КАС України. При цьому, відповідно до ч. 2 статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи не згодний з такою мотивацією. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це рішення до суду вищої інстанції, якщо таке право надане цим Кодексом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення, а тому вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішенні. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у постанові відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням статті 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст такого рішення.

На думку суду, наведені заявником обґрунтування жодним чином не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, про роз`яснення якого наразі ставиться питання.

Окремо слід наголосити, що рішення, яке просить роз`яснити заявник, не містить зобов`язальної частини. Відповідно, доречним в даному випадку є звернення із заявою про роз`яснення рішення до суду, який у резолютивній частині визначив зобов`язання для відповідача.

Щодо посилання заявника на те, що у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року не описані питання судового збору, його розподілу, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1, 6 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки при прийнятті постанови рішення суду першої інстанції не змінювалось і не ухвалювалось нове, то підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Таким чином, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року є чіткою, зрозумілою, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння та належним чином вмотивованою з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України, підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення відсутні.

Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 254, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма