Справа № 300/4914/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4914/22 пров. № А/857/2077/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Іщук Л. П.
Шинкар Т.І.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Боршовського Т.І., дата складення повного тексту рішення суду не зазначена) у справі № 300/4914/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй неодержаних її чоловіком ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, сум пенсії за вислугу років в розмірі 108358,25 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити їй неодержані її чоловіком - ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, сум пенсії за вислугу років в розмірі 108358,25 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не розгляду по суті відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб заяви ОСОБА_1 від 02.05.2022 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в розмірі 108358,25 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2022 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в розмірі 108358,25 грн., із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, внаслідок якого різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 становить 108358,25 грн. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вказаних обставин, позивачу необхідно звернутися в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про заміну сторони правонаступником у справі № 300/3841/20.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20 коштів в розмірі 108358,25 грн., які залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю, здійснюється в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а не у спосіб заміни сторони виконавчого провадження чи заміни стягувача у виконавчому листі в порядку, який передбачений статтею 369 КАС України.

Відтак суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача від 02.05.2022 в порядку статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

При цьому, суд вважав, що в цій адміністративній справі не може бути застосований такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання відповідача виплатити позивачу неодержані її чоловіком - ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років у розмірі 108358,25 грн, а ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2022 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, в розмірі 108358,25 грн.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 01.12.2004 отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що підтверджується копіями протоколів та розпоряджень про призначення та перерахунок пенсії.

24.02.2021 Івано-Франківський окружний адміністративний суд за результатом розгляду справи № 300/3841/20 прийняв рішення, яким задоволив позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: визнав протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05 березня 2019 року; зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 підготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , станом на 05 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 за № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної ІНФОРМАЦІЯ_3 нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , однією сумою, з урахуванням проведених платежів.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20 набрало законної сили 29.03.2021.

На виконання рішення від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 , внаслідок якого щомісячний розмір пенсійної виплати становив 8504,70 грн.

Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 становить 108358,25 грн., що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 13.04.2021 (а.с. 88).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 01.08.1982 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01.08.1982 року перебували у шлюбі (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.06.2021 серії НОМЕР_2 (а.с. 19).

Довідкою Виконавчого комітету Делятинської селищної ради № 338 від 02.06.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , разом проживали на день його смерті, та вели спільне господарство (а.с. 18).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2021 № 9/1/1894 ОСОБА_1 є вдовою померлого ветерана військової служби ОСОБА_2 і користується пільгами згідно з Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (а.с. 21).

13.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила: повідомити про виконання в повному обсязі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20; якщо судове рішення не виконано, провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 01.06.2021 та здійснити виплату його перерахованої пенсії (з урахуванням сум, виплачених йому за життя), - ОСОБА_1 як члену його сім`ї, дружині, яка проживала з ним на час його смерті та спадкоємцю першої черги за законом (а.с. 31).

Листом від 14.01.2022 № 211-9716/М-02/8-0900/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідачем ведеться облік рішень, за якими зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, у реєстрі, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за датою їх надходження до боржника. Сума нарахування на виконання рішення суду від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20 включена до Реєстру виконання судових рішень за № 102683 (а.с. 32-33).

28.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила надати інформацію про розмір перерахованої пенсії на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі № 300/3841/20 та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період 01.04.2019 по 29.03.2021 (а.с. 34).

Листом від 03.03.2022 № 648/М-0900-22 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні, відповідь на звернення позивача буде надано пізніше (а.с. 35).

Листом від 25.03.2022 № 1183-648/М-02/8-0900/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що для отримання інформації щодо розміру перерахованої пенсії та суми заборгованості необхідно надати документи, що підтверджують родинні стосунки (паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть, тощо) (а.с. 36-37).

13.04.2022 представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про розмір перерахованої на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20 та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період 01.04.2019 по 29.03.2021 (а.с. 38-39).

Листом від 25.04.2022 № 0900-0202-8/13008 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило представника позивача, що різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 , становить 108358,25 грн. Неодержаних сум пенсії немає. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20 обліковується борг в сумі 108358,25 грн. за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, який включено в Реєстр викання судових рішень. (а.с. 40-41).

02.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила здійснити виплату різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією покійному чоловіку - ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 в розмірі 108358,25 грн. (а.с. 43).

Листом від 23.05.2022 № 1855-1716/М-02/8-0900/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що листом від 25.04.2022 № 0900-0202-8/13008 представнику позивача надана вичерпна відповідь щодо порядку одержання ОСОБА_1 сум пенсійних виплат, нарахованих згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20 за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в розмірі 108358,25 грн. Повідомлено, що листом від 25.04.2022 № 0900-0202-8/13008 надано представнику позивача відповідь щодо порядку одержання ОСОБА_1 сум пенсійних виплат згідно рішення суду від від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20. Зокрема, вказано положення частини четвертої статті 379 КАС України. Так, на підставі статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу рекомендовано звернутися до суду у вказаній справі № 300/3841/20 із заявою про заміну сторони (стягувача) правонаступником (а.с. 45-46).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 неодержаних її чоловіком ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, сум пенсії за вислугу років в розмірі 108358,25 грн., позивач звернулася з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.

Разом з цим, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплаті боргу за пенсією.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.

Як видно з листа відповідача від 25.04.2022 № 0900-0202-8/13008 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило представника позивача, що різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, яка підлягала до виплати ОСОБА_2 , становить 108358,25 грн. Неодержаних сум пенсії немає. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 в справі № 300/3841/20 обліковується борг в сумі 108358,25 грн. за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, який включено в Реєстр викання судових рішень (а.с. 40-41).

Встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 01.08.1982 серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Позивач ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 на день його смерті, що підтверджено довідкою Виконавчого комітету Делятинської селищної ради №338 від 02.06.2021 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 02.06.2021, виданого виконкомом Делятинської селищної ради, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

З огляду вищевикладене, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, що підлягала виплаті чоловікові, однак, залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

При цьому, суд дійшов правильного висновку, що, оскільки, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду по суті в порядку статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб заяви ОСОБА_1 від 02.05.2022 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, в розмірі 108358,25 грн., а тому ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2022 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, в розмірі 108358,25 грн.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення названого адміністративного позову.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №300/4914/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар