Справа № 160/6871/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 квітня 2023 року Справа 160/6871/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати пункти 5.1. та 5.4. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_2 від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідування»; стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 35 495 гривень 46 копійок на відшкодування збитків, завданих внаслідок виконання пунктів 5.1. та 5.4. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_2 від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідування»; стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 10 000 гривень на компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок прийняття та виконання пунктів 5.1. та 5.4. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_3 ДРАГУШИНЦЯ від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідування».

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд встановив та зазначає наступне.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

В даному випадку в матеріалах позовної заяви, поданої від імені ОСОБА_1 , відсутня належним чином завірена копія паспорта громадянина України, як документу, що підтверджує наявність у позивача процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

В даному випадку, в позовній заяві не зазначені номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача.

Також позовна заява не містить найменування третьої особи, її місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

При цьому, позивачем було заявлено клопотання про залучення третьої особи Військової частини НОМЕР_2 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спрору на стороні позивача.

Отже, позивача має подати уточнену позовну заяву в якій додаткового вказати номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача, зазначити повне найменування третьої особи, її місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти третьої особи.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 2 та 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами 1-4 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно з частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, в свою чергу, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В даному випадку представником позивача до суду подано клопотання про витребовування доказів, в якому, серед іншого, він просить витребувати у відповідача належним чином засвідчені копії: матеріалів службового розслідування, розпочатого на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від « 31» грудня 2022 року №1815; наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_2 від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідуванні»; документів, шо підтверджують розмір сум, утриманих із грошового забезпечення позивача на виконання пункту 5.1. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_3 ДРАГУШИНЦЯ віл « 04» березня 2023 року Ш50 «Про результати службового розслідування»; документів, що підтверджують розмір нарахованої та виплаченої позивачу премії за лютий 2023 року.

Також клопотання містить вимоги витребувати у Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії: документів, шо підтверджують розмір сум, утриманих із грошового забезпечення позивача на виконання пункту 5,1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_3 ДРАГУШИНЦЯ від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідування»; документів, що підтверджують розмір нарахованої та виплаченої позивачу премії за лютий 2023 року.

При цьому, в позовній заяві зазначено, що станом на момент звернення із цією позовною заявою представником позивача були подані адвокатські запити до відповідача та Військової частини НОМЕР_2 , де позивач нині проходить військову службу, з метою отримання доказів на підтвердження вищевказаного факту та розміру заподіяння шкоди, та що відповіді на такі запити із додатками можуть бути надані суду згодом, після їх отримання представником позивача. Сторона позивача просить суд керуючись принципом офіційного з`ясування обставин, закріпленим частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, витребувати від відповідача та Військової частини НОМЕР_2 документи, що підтверджують розмір нарахованої та виплаченої позивачу премії за лютий 2023 року, та розмір сум, утриманих із грошового забезпечення позивача на виконання спірних пунктів оскаржуваного наказу.

Проте до позовної заяви не було долучено доказів звернення до відповідача та Військової частини НОМЕР_2 з адвокатськими запитами, про які зазначено в позовній заяві.

Отже позивачу необхідно надати до суду докази звернення до відповідача та Військової частини НОМЕР_2 з адвокатськими запитами.

В позовній заяві позивачем зазначено, що позивач подав до Військової частини НОМЕР_1 заяву із проханням надати засвідчений акт службового розслідування, розпочатого на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від « 31» березня 2022 року №1815, та наказу про завершення вказаного службового розслідування, які можуть бути додаткові надані суду згодом.

Проте на підтвердження зазначених обставини не були надані до суду жодні докази.

До позовної заяви представником позивача, було додано копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_3 ДРАГУШИНЦЯ від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідуванні», яку представник вважає за необхідне витребувати.

Отже позивачу необхідно надати до суду докази звернення до відповідача та Військової частини НОМЕР_2 з адвокатськими запитами та заявами про надання зазначених документів, оскільки відповідно вимог статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Також, судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 10 000 гривень на компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок прийняття та виконання пунктів 5.1. та 5.4. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) підполковника ОСОБА_3 ДРАГУШИНЦЯ від « 04» березня 2023 року №350 «Про результати службового розслідування».

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684,00грн.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди є вимогою майнового характеру.

Оскільки за приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною собою не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 858,88 грн., виходячи із розрахунку: 2684,00грн.*0,4*0,8, однак позивачем до позову не додано доказів сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн. за вимоги майнового характеру, за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, стягнення коштів - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати: належним чином завірену копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; позовну заяву з її копіми відповідно до кількості учасників справи із зазначенням номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача та з зазначенням найменування третьої особи, її місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; доказів, які підтверджують, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказів, про витребування яких у відповідача та Військової частини НОМЕР_2 він просить; надати докази сплати судового збору у розмірі 858,88 грн. за вимоги майнового характеру, за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Озерянська