Справа № 340/6325/21
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/6325/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівський м`ясокомбінат" (27641, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Соколівське, проспект Соколівський, 17, )

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.09.2021 р. №2, №2, №2. (а.с.1-2, Т.1).

Позов мотивовано тим, що спірні податкові повідомлення - рішення винесені ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами документальної планової виїзної перевірки, оформленої актом №2716/11-28-07-02/34374799 від 10.08.2021 року, якою встановлено порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, оскільки ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" за період з 01.07.2019 р. по 31.03.2021 р. здійснювало коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у бік їх зменшення.

Підставою таких операцій було повернення ковбасних виробів, які були реалізовані контрагентам покупцям та повернуті постачальнику (виробнику) у зв`язку із закінченням терміну придатності, пошкодженням упаковки, тощо. Вказані обставини, на думку податкового органу, призвели до заниження доходів від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку.

Податковий орган вважає, що ТМЦ за операціями з ТОВ "Гранум Ресурси" за липень 2019 року не вірно переміщені в структурі активів товариства по складу, що призвело до збільшення активів товариства і відповідно, до необхідності проведення коригування в бухгалтерських та податкових документах.

Позивач заперечує вказані висновки та вважає, що посадові особі ГУ ДПС у Кіровоградській області зробили передчасні висновки про порушення вимог податкового законодавства в частині заниження суми податку на прибуток в частині руху товарів на складі, вся сировина даної номенклатури, що відображена в обліку, оприбуткована виключно на підставі Актів обвалки (це продукт вторинної обробки після забою тварин), оформлена первинними бухгалтерськими документами.

Окрім того в акті вказано, що перевіркою встановлено порушення п.п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, оскільки по ТОВ "Гранум Ресурси" наявна податкова інформація, що ставить під сумнів реальність господарської операції, вчиненої ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" із вказаним контрагентом, щодо купівлі олії соняшникової в липні 2019 року. Позивач заперечує ці висновки відповідача, стверджуючи, що вони не відповідають фактичним даним про характер його взаємовідносин з вказаним контрагентом щодо придбання олії соняшникової, які підтверджені належними первинними документами.

Позивач вказує, що документи, що свідчили б про незаконну господарську діяльність ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" у податкового органу відсутні, жодних заходів, крім дослідження інформації, що наявна у контролюючого органу не вжито, документи фактично не досліджувались працівниками контролюючого органу, жодної оцінки вказаним документам надано не було. Акт перевірки сформовано на припущеннях, а не конкретних фактах чи доказах які б мали правовий характер. Доводячи реальність господарських операцій, поставлених під сумнів відповідачем, просить суд визнати спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та скасувати їх.

Ухвалою судді від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.10.2021 р. (а.с.211 т.12).

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.6-25 т.14), мотивованими тим, що податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки. Доводячи правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представником позивача подано відповідь на відзив.

Представником відповідача подано заперечення щодо відповіді на відзив (а.с.174-193 т.17).

Ухвалою від 18.10.2021 р. призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі на період проведення експертизи до одержання її результатів.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 р. призначено до розгляду питання про поновлення провадження у справі до розгляду в підготовчому засіданні на 14 грудня 2022 року.

14.12.2022 року розгляд питання про поновлення провадження у справі відкладено на 08.02.2023 р.

Ухвалою судді від 08.02.2023 р. поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2023 р.

28.02.2023 року розгляд справи відкладено на 03.03.2023 року.

В судовому засіданні 03.03.2023 року представники учасників виклали свої позиції та перед дослідженням доказів у справі подали заяви про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.11, 23 т.18).

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Соколівський м`ясокомбінат" зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області. З 09.10.2006 року товариство зареєстровано як платник ПДВ. Основним видом його економічної діяльності є, зокрема, виробництво м`яса та м`ясних продуктів (а.с.77-79 т.1).

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у період з 22.06.2021 р. по 03.08.2021 р. проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 р. по 31.03.2021 р., валютного законодавства за період з 01.07.2019 р. по 31.03.2021 р., з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 31.03.2021, іншого законодавства за період з 01.07.2019 р. по 31.03.2021 р., про що складено акт №2716/11-28-07-02/34374788 від 10.08.2021 року (а.с.99-179 т.1).

Висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат":

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.99 №860/4153, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.01.2000 №20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 802118,00 грн., в т.ч.: за ІІІ квартал 2019 року на суму 601757,00 грн., за ІV квартал 2019 року на суму 52795, 00 грн., за І квартал 2020 року на суму 66724,00 грн., за ІІ квартал 2020 року на суму 36378,00 грн., за ІІІ квартал 2020 року на суму 33287,00 грн., за ІV квартал 2020 року на суму 6815,00 грн., за І квартал 2021 року на суму 4362,00 грн.;

- п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 796237,00 грн., у тому числі за липень 2019 року на суму 509283,00 грн., за серпень 2019 року на суму 31700,00 грн., за вересень 2019 рок на суму 32630,00 грн., за жовтень 2019 року на суму 16578,00 грн., за листопад 2019 року на суму 15865,00 грн., за грудень 2019 року на суму 26218,00 грн., за січень 2020 року на суму 30757,00 грн., за лютий 2020 року на суму 22681,00 грн., за березень 2020 року на суму 20700,00 грн., за квітень 2020 року 13301,00 грн., за травень 2020 року на суму 19997,00 грн., за червень 2020 року на суму 7122,00 грн., за липень 2020 року на суму 17000,00 грн., за серпень 2020 року на суму 12081,00 грн., за вересень 2020 року на суму 7904,00 грн., за грудень 2020 року на суму 7573,00 грн., за січень 2021 року на суму 4847,00 грн.;

- п.1201.2 ст.120 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірах, визначених статтею 1201.2 Податкового кодексу України з урахуванням п.521 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Позивачем подано заперечення на акт №2716/11-28-07-02/34374788 від 10.08.2021 року (а.с.230-250 т.1, 1-17 т.2).

Листом від 07.09.2021 р. №3542/12/11-28-07-02-08 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області повідомлено ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" про те, що відповідно до ст.58, п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України керівником (його заступником) контролюючого органу будуть прийнятті податкові повідомлення-рішення, з врахуванням висновків за результатами розгляду заперечень (а.с.73 т.4).

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення від 14.09.2021 р.:

- форми "Р" №2, яким ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість 995296 грн., з яких 796237 грн. - за податковим зобов`язанням, 199059 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.62-65 т.1);

- форми "Р" №2, яким ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток 965756 грн., з яких 802118 грн. - за податковим зобов`язанням, 163638 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.68-71 т.1);

- форми "ПС" №2, яким до ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 і п.1201 ст.1201 з урахуванням п.521 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 27200,00 грн. (а.с.66-67, 72-73 т.1).

За клопотанням представника позивача по справі призначалась судова економічна експертиза, проведення якої доручалось судовому експерту Гавриш Галині Олександрівні (свідоцтво №905 Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою вул. Шульгиних, 18/35, кв.5, м. Кіровоград). За результатами експертизи надано висновок №11/1-189 від 21.10.2022 року (а.с.212-269 т.15).

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 14.09.2021 року №2 з податку на додану вартість та №2 з податку на прибуток

Згідно з актом перевірки №2716/11-28-07-02/34374788 від 10.08.2021 року спірні податкові повідомлення-рішення винесені, в зв`язку з порушеннями "безоплатно отриманим товаром - олія соняшникова" та "безоплатно отриманою сировиною "нежирна свинина", "напівжирна свинина"" (податок на прибуток), а також зокрема, з огляду на висновки контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту на суму 457030,00 грн., за рахунок віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Гранум Ресурси" за липень 2019 року.

Згідно п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.7 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27.10.2015 року №21-1555а15, від 22.09.2015 року №21-1526а15 та узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №814/328/15.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 77 КАС України).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Гранум Ресурси" позивач надав такі документи:

- Договір поставки №П-1207 від 12.07.2019 року, за умовами якого ТОВ «Гранум Ресурси» (постачальник) зобов`язується передати у власність Покупця - ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат "Українські ковбаси», олію соняшникову (сиру, нерафіровану, першого ґатунку, суміш пресової та екстракційної, із соняшнику врожаю 2018 року), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Товару, а також строк поставки партії Товару, що є предметом цього Договору, визначаються у Додатках до цього Договору. Вартість одиниці Товару та вартість партії Товару визначається у додатках до цього Договору. Під Додатками до цього договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, акти приймання-передачі, узгоджені Постачальником, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі Додатки до даного Договору становлять невід`ємну частину Договору. Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата за партію Товару, що постачається, здійснюється наступним чином: не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту підписання сторонами актів приймання - передачі Товару (а.с.238-239 т.10);

- специфікацію №1 до договору поставки №П-1207 від 12.07.2019 року, яка містить інформацію про визначення кількості та вартості Товару Олія соняшникова сира, нерафінована, у кількості 150 т. по ціні 16750,00 грн. за тонну без ПДВ на загальну суму 3015000,00 грн., в т.ч. ПДВ 502500,00 грн. Термін до 31 липня 2019 року. Базис поставки: СРТ Термінал ТОВ «ЕВЕРІ» (м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117) (а.с.241 т.10);

- видаткові накладні та податкові накладні про поставку товару на загальну суму 2850180,00 грн. (а.с.236-237 т.10);

- акт приймання-передачі №1 до Договору поставки №П-1207 від 12.07.2019 р.. згідно якого постачальник передав та покупець прийняв товар - олію соняшникову сиру, нерафіровану у кількості 141,8 тонн по ціні 16750,00 грн. за тонну без ПДВ, на загальну суму з ПДВ 2850180,00 грн., в т.ч. ПДВ 475030,00 грн. (а.с.235 т.10);

- посвідчення якості (а.с.230-234 т.10);

- товарно-транспортні накладні про перевезення товарів (а.с.242-246 т.10);

- платіжні доручення про перерахування коштів у сумі 2850180,00 грн. (а.с.247-250 т.10, 1-8 т.11)

Суми ПДВ за податковими накладними включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за липень 2021 року.

Судом встановлено, що придбаний товар "Олія соняшникова сира, нерафінована» у кількості 141,800 тонн, у подальшому був експортований ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" через Комісіонера за міжнародним контрактом, в підтвердження чого надано відповідні докази (а.с.217-229 т.10).

Суд, дослідивши обставини здійснення господарських операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку, поставлені під сумнів відповідачем, та оцінивши відносини, які склалися безпосередньо між учасниками цих операцій, дійшов до висновку, що господарські операції з придбання позивачем товарів у ТОВ "Гранум Ресурси" мали місце та фактично здійснені. Товари придбані з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак відповідно до п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.210 ПК України дають позивачу право для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та є достатньою підставою для його декларування у податкових деклараціях. Наявні у позивача первинні документи, які надавалися контролюючому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідачем не спростовано та не доведено, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не породжує правових наслідків для платника податків. Схожу правову позицію висловив Верховний Суду у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16.

Суд також звертає увагу, що чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Будь-яке неналежне виконання платниками податків податкових обов`язків (подавати податкову звітність, сплачувати податки) не може бути підставою для відповідальності іншого платника податків. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо правомірного формування податкового кредиту чи податкових зобов`язань з ПДВ щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит і не може свідчити про наявність у нього умислу уникнути від сплати податків у разі, якщо він виконав усі передбачені законом умови стосовно формування податкового кредиту та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Суд зауважує, що платник податків (покупець товару/послуг) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог податкового законодавства та правил ведення господарської діяльності і в подальшому нести відповідальність за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні підтверджуватися належними доказами. Між тим, таких доказів відповідачем суду не надано, а судом не здобуто.

У ході судового розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з поставки позивачу товарів його контрагентом, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення у вказаній частині є протиправним.

Також в акті перевірки вказано про перейменування номенклатурних груп сировини, що відібрана з частини продукції, яка повернута від покупців.

Перевіркою встановлено, що відповідно до даних ЄРПН, податкових декларацій з ПДВ даних бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів, ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" за період з 01.07.2019 по 31.03.2021 року здійснювало коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у бік їх зменшення у зв`язку із поверненням ковбасних виробів, які були реалізовані контрагентам-покупцям та повернуті постачальнику, виробнику вказаної готової продукції ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з причини неможливістю їх подальшого продажу у зв`язку із закінченням терміну придатності на загальну суму 3745624,283 грн., в т.ч. ПДВ 624 270,88 грн.

Відповідно наданих до перевірки даних бухгалтерського обліку, а саме: аналізу рахунків 26 «Готова продукція», 201 «Сировина та матеріали», а також, комплектацій номенклатури, матеріальних звітів по складу сировини встановлено, що ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" відображено операції з оприбуткування на «Склад сировини» зі «Складу повернення» частини повернутих покупцями вищевказаних ковбасних виробів (ковбаса в асортименті, сардельки, сосиски, м`ясні вироби в асортименті), та здійснено їх перейменування у номенклатурну групу «Ковбасні вироби (на переробку)» для подальшого використання у виробництві м`ясних, ковбасних виробів, у кількості 49550,748 кг на загальну суму 1 606 153,46 грн.

Згідно з наданими до перевірки матеріальними звітами по складу сировини за перевіряємий період, номенклатурна група «Ковбасні вироби (на переробку)» списана зі складу загальній кількості 49548,735 кг. Собівартість списаної номенклатурної групи «Ковбасні вироби (на переробку)» становить 1 606 035,38 грн.

Згідно з наданими до перевірки технічними умовами, розробленими ПрАТ «Могунція Україна», затвердженими ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ДП «Укрметртестстандарт», на які здійснено посилання в поясненнях головного технолога підприємства, визначено наступне:

- в ТУ У 5-98 (вироби ковбасні варені з харчовими композиціями) - у виробництві ковбасних виробів дозволено застосування: виробів ковбасних з виробничими дефектами (лом, деформовані батони, з напливами фаршу над оболонкою, бульйоно-жировими набряками та ін.) без оболонки в кількості до 3% до маси сировини зверх рецептури у виробництві ковбасних виробів першого сорту;

- в ТУ У 3-97 (ковбаси напівкопчені і смажені, напівкопчені і смажені із м`яса птиці з харчовими композиціями) - у виробництві ковбас дозволено використовувати: напівкопчені, варено-копчені, сирокопчені та сиров`ялені ковбаси з виробничими дефектами (уламки, з пошкодженою оболонкою, напливами фаршу над оболонкою тощо) у кількості не більше 3% у ковбасах першого та другого сорту.

В акті вказано, що відповідно до оборотно-сальдових відомостей, головної книги за період з 01.07.2019 по 31.03.2021, наданих ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат", відсутнє відображення операцій по бухгалтерському рахунку 24 «Брак у виробництві». Тобто, ковбасні вироби з виробничими дефектами, які зазначені в технічних умовах, в бухгалтерському обліку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" не обліковуються.

Тому податковий орган вказує, що технічними умовами не передбачено використання у виробництві готової продукції ковбасних виробів, які були реалізовані контрагентам-покупцям та повернуті постачальнику ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з причини неможливості їх подальшого продажу у зв`язку із закінченням терміну придатності.

Також, відповідно наданих до перевірки документів складського обліку, а саме комплектацій номенклатури за перевіряємий період, в подальшому ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" здійснено перейменування на складі сировини номенклатурної групи «Ковбасні вироби (на переробку)», тобто ковбасні вироби, які були реалізовані контрагентам покупцям та повернуті постачальнику ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з причин неможливості їх подальшого продажу у зв`язку із закінченням терміну придатності, в номенклатуру «Нежирна свинина», «Напівжирна свинина» в кількості 49548,735 кг за собівартістю 1 606 035,8 грн.

Податковий орган вважає, що здійснено підміну номенклатури на складі сировини з «Ковбасні вироби (на і переробку)» в номенклатуру «Нежирна свинина», «Напівжирна свинина», що не передбачено технічними умовами та технологічними інструкціями по виробництву ковбасних виробів.

Враховуючи те, що перевіркою встановлено оприбуткування сировини з номенклатурою «Нежирна свинина», «Напівжирна свинина» в кількості 49548,735 кг за собівартість 1606035,38 грн. без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання, відповідач вважає, що слід класифікувати таку сировину, як безоплатно отриману, що підлягає відображенню в бухгалтерському обліку.

Тому, на думку податкового органу, ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" в порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями) занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку, на загальну суму 4 456 215,0 грн.

Судом встановлено, що відповідно до укладених договорів поставки та додаткових угод з покупцями, позивач зобов`язаний приймати від покупців повернуту продукцію, як прострочену, так і продукцію, яка має виробничі дефекти та дефекти, які виникли в процесі перевезення. Крім того, повертається продукція яка «не замовлена» покупцем, в т.ч. пересорт, несвоєчасно доставлена та інше. В таких випадках, продукція повертається з термінами придатними для переробки або повторної реалізації за умови проведення передпродажної підготовки (а.с.74-250 т.4, 1-18 т.5).

Крім того, договорами поставки передбачаються умови повернення Товару:

Постачальник зобов`язаний за власний рахунок на вимогу Покупця здійснити повернення (вивезення Товару, відповідно до вимоги, яку Постачальник отримав від Покупця через систему EDI повідомлення про повернення Товару Постачальнику, у таких випадках:

- зміни Постачальником базової упаковки Товару за умови, що у Покупця залишився Товар зі старою базовою упаковкою. В такому випадку Постачальник зобов`язаний забрати товар зі старою базовою упаковкою та за домовленістю сторін замінити його на Товар з новою базовою упаковкою;

- виявлено невідповідність Товару штрих-кодам, що вказані у Додатку № 1 до цього Договору або зміни Постачальником штрих-коду товару за умови, що у Покупця залишився Товар зі старим штрих-кодом. В такому випадку Постачальник зобов`язаний забрати товар зі старим штрих-кодом та за домовленістю сторін замінити його на Товар з новим штрих-кодом;

- залишковий строк придатності Товару, на дату такого повідомлення, становить менше 1/5 (одна п`ята) загального строку придатності або вичерпався (повністю сплив);

- протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту його передачі у власність (поставки) Покупцеві, Товар не реалізовується на об`єктах роздрібної торгівлі Покупця (у випадку відмови Постачальника від здійснення повернення даного товару, Покупець має право його утилізувати за рахунок Постачальника);

- виявлено приховані дефекти чи невідповідності якості переданого Товару (неякісного Товару);

- якщо під час перевірки виявилося, що Товари не відповідають вимогам діючого законодавства України та Договору, або в зв`язку з їх реалізацією до Покупця були застосовані санкції державних органів;

- закінчення сезону для сезонних товарів;

- отримання претензій та/або скарг від третіх осіб;

- наявність заборони реалізації товару чи вилучення товару з вільного обігу у встановленому законом порядку;

- закінчення строку дії ліцензії на торгівлю товаром, який, згідно чинному законодавству України, підлягає ліцензуванню.

Таке повернення Постачальник зобов`язується здійснити під час здійснення поставки наступної партії Товару, проте в будь-якому випадку не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту надіслання Покупцем Постачальникові відповідного електронного повідомлення (RETANN).

При здійсненні повернення Товару за Договором, Покупцем складається накладна на повернення Товару в електронній формі, яка підписується Покупцем з використанням ЕЦП в момент здійснення такого повернення, виходячи з даних ТТН на повернення Товару підписаної представником Постачальника (зокрема водієм транспортного засобу, який перевозить Товар).

При поверненні Товару, право власності на нього переходить до Постачальника з моменту фактичного прийому Товару представником Постачальника (зокрема водієм транспортного засобу, який перевозить Товар) згідно оформленої ТТН в місці повернення Товару, що вказується в повідомленні про повернення. Відмітка (підпис) уповноваженої особи Постачальника чи перевізника, призначеного Постачальником, про отримання Товару в ТТН на повернення Товару є підтвердження виконання Покупцем дій, щодо повернення Товару Постачальникові. Кількісний та якісний стан Товару, який повертається Постачальнику, перевіряється в момент отримання Постачальником (представником Постачальника або визначеним ним перевізником) у складських приміщеннях Покупця.

У випадку прострочення Постачальником більше ніж на 20-ть календарних днів виконання зобов`язань щодо повернення (вивезення) Товару або його заміни, в порядку і строки, що передбачені цим Договором, Покупець має право утилізувати Товар. Підтвердженням утилізації Товару є акт утилізації, що складається за підписом представника Покупця. Про факт утилізації Товару Покупець повідомляє Постачальника з надсиланням акта утилізації. Покупець звільняється від зобов`язання оплачувати утилізований Товар, при цьому сума поточної заборгованості Покупця перед Постачальником (у випадку її наявності) автоматично зменшується на суму вартості утилізованого Товару. Всі акти утилізації підлягають врахуванню при складанні і узгодженні актів звірки взаєморозрахунків між Сторонами. У випадку утилізації Товару, який був попередньо оплачений Покупцем, Постачальник зобов`язується здійснити повернення (оплату) вартості такого Товару Покупцю протягом 3-х банківських днів з дня отримання рахунку і акта утилізації Товару.

При цьому, всі дати виробництва, умови зберігання, терміни зберігання згідно вимог нормативних документів та посилання на технологічні інструкції, ветеринарно-санітарні правила вказуються Постачальником у кожній Декларації виробника, яка надається разом видатковою накладною та іншими необхідними документами на постачання.

Специфіка відображення господарської діяльності виробництва м`ясних виробів ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" відображена у відповідності до вимог чинного законодавства у внутрішніх розпорядчих документах підприємства, а саме у:

- "Процедурі вилучення/відкликання з обігу продукції з виробничими дефектами, браком для подальшої переробки, утилізації, використання", затвердженій керівником підприємства 01.01.2019 року;

- Наказах про створення комісії з обстеження продукції №№29/19-ОД від 20.06.2019 року, 57/19-ОД від 25.12.2019 року, 38/20-ОД від 26.08.2020 року та 60/20-ОД від 04.11.2019 року;

- Положенні про облікову політику від 31.12.2018 року;

- Наказах про облікову політику від 31.12.2019 року та 31.12.2020 року;

- Положенні про документообіг, затвердженому наказами №№64/19-ОД, 01/21/1-ОД від 31.12.2019 року та 02.01.2021 року;

- Договорі №03 19-ТУ про надання технічних умов в строкове користування від 03.01.2019 року (а.с.214-216 т.10, 9-172 т.11).

Предметом договору №03 19 ТУ про надання технічних умов в строкове користування від 03.01.2019», є надання для ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси" у строкове платне користування Технічних умов та змін до них, необхідних користувачу для здійснення власної виробничої діяльності, а саме:

- ТУ У 21667547.002-97 «Вироби ковбасні варені з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.003-97 «Ковбаси напівкопчені і смажені, напівкопчені і смажені з м`яса»;

- ТУ У 21667547.004-97 «Вироби ковбасні. Ковбаси кров`яні, ліверні, желейні, сальтисони, зельці, продукти в желе, продукти заливні, смальці з харчовими композиціями. Технічні умови»;

- ТУ У 21667547.005-97 «Вироби ковбасні варені з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.008-99 «Ковбаси напівкопчені та напівкопчені з м`яса птиці з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.009-99 «Ковбаси варено-копчені та варено-копчені з м`яса птиці з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.010-99 «Продукти делікатесні з яловичини, яловичини та свинини, конини з харчовими композиціями. Технічні умови»;

- ТУ У 21667547.011-99 «Продукти делікатесні із свинини з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.012-99 «Продукти копчено-варені та запечені (гриль) з м`яса птиці з харчовими композиціями та сумішами спецій і прянощів»;

- ТУ У 21667547.014-99 «М`ясо, напівфабрикати із м`яса, м`яса птиці з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.015-2000 «Ковбаси сирокопчені, сирокопчені з м`яса птиці та сиров`ялені»;

- ТУ У 21667547.024-2000 «Напівфабрикати м`ясні та м`ясо-рослинні посічені з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.028-2001 «Напівфабрикати у тістовій оболонці з начинками заморожені»;

- ТУ У 21667547.029-2001 «Паштети з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.030-2002 «Напівфабрикати кулінарні з м`яса птиці з харчовими композиціями»;

- ТУ У 21667547.031-2001 «Продукти із м`яса та м`яса птиці сирокопчені та сиров`ялені з харчовими композиціями».

Вказаними документами, серед інших положень, передбачається повернення на переробку та включення до складу сировини повторно повернутої продукції, яка має виробничі дефекти, лом, деформовані батони, з напливами фаршу, пересорт, несвоєчасно доставлена та інш., не більше 3% до маси сировини зверх рецептури.

Судом встановлено, а висновком експерта підтверджено, що на підставі первинних та зведених бухгалтерських документів ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" за 2019 рік, 2020 рік та за 1 квартал 2021 року, а саме: накладних на повернення від покупця, актів обстеження повернутої продукції, актів обстеження виробленої готової продукції, видаткових накладних, декларацій виробника, податкових накладних з розрахунками коригування до них та квитанціями, актів прийому-передачі, товарно-транспортних накладних, накладних-вимог, платіжних доручень, декларацій виробника, актів обстеження виробленої готової продукції, накладних на передачу готової продукції, реєстрів накладних, аналізу рахунку 26, матеріальних звітів, головних книг, податкових декларацій ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з податку на прибуток за 2019 рік, 2020 рік та 1 квартал 2021 року з квитанціями про прийняття, фінансової звітності МП ТОВ «СМК» за 2019 рік, 2020 рік та 1 квартал 2021 року з квитанціями про прийняття, податкових декларацій ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з податку на додану вартість за місячний звітний період 2 половини 2019 року, 2020 рік та 1 квартал 2021 року з квитанціями про прийняття, карток рахунків, журналів-ордерів, оборотів рахунків 201, 231, 26, 283, 281, 361, 631, 311, рахунків 7 та 9 класів, відомостей по товарам, реєстрів розподілу повернутої продукції, зведених даних щодо руху готової продукції що повернута покупцями та вилучена зі складів обліку готової продукції, реєстрів повернень, встановлено, що у відповідності до договорів поставки з контрагентами, продукція поставляється на умовах договорів з повним комплектом підтверджуючих документів по якості, асортименту та кількості товару та з вимогами по відповідності терміну придатності продукції (а.с.18-187, 203-250 т.2, 1-251 т.3, 1-72 т.4, 19-250 т.5, 1-250 т.6, 1-250 т.7, 1-250 т.8, 1-250 т.9, 1-214 т.10, 173-250 т.11, 1-134 т.12, 70-250 т.14, 1-63 т.15, 1-250 т.16, 1-132 т.17).

Судом встановлено, а висновком експерта підтверджено, що за досліджуваний період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат", повернуто продукції від покупців на загальну суму 3745624,28 грн., в т.ч. ПДВ 624270,88 грн. (59527,598 кг. собівартість якої становили 1495159,23 грн.), з неї за даними Актів обстеження повернутої продукції за досліджуваний період: направлено на утилізацію 20965,03 кг, собівартість яких склала 640641,65 грн., направлено на повторну реалізацію 26293,01 кг, собівартість яких склала 589746,86 грн. та направлено на переробку 1269,56 кг, собівартість яких склала 241985,92 грн. (Додаток 1 «Зведені дані дослідження руху повернутої продукції ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" від покупців, напрямків її використання та обстеження готової продукції і її часткового повернення на переробку за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року», Додаток 2 «Зведені результати досліджень розподілу повернутої продукції ТОВ "СМК" від покупців за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року»). (а.с.1-250 т.16, 1-132 т.17).

Вказані сумові та кількісні дані у Акті перевірки ДПС щодо «підміни номенклатури» та «повернень постачальнику, виробнику готової продукції ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" з причини неможливості їх подальшого продажу у зв`язку із закінченням терміну придатності» містять у собі всі суми повернень без врахування даних Актів обстежень повернутої продукції (з трьома варіантами дій залежно від результатів обстеження: утилізації, подальшої переробки та повторної реалізації), а також усю кількість і вартість готової продукції, повернутої для повторної переробки у відповідності до технологічних вимог, враховуючи і результати Актів обстеження виробленої готової продукції, а не лише Актів обстеження повернутої продукції. Крім того, в Акті перевірки невірно відображені суми вказаних «порушень» по окремих звітних періодах. Всього, за даними Актів обстеження виробленої готової продукції за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року, направлено на переробку нетоварної виробленої продукції 37281,19 кг, собівартість яких склала 1364168,00 грн. (Додаток 1 «Зведені дані дослідження руху повернутої продукції ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" від покупців, напрямків її використання та обстеження готової продукції і її часткового повернення на переробку за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року»).

Таким чином, висновок відповідача про те, що "сировина з номенклатурою "Нежирна свинина", "Напівжирна свинина" в кількості 49548,735 кг за собівартістю 1606035,38 грн. без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують безоплатне отримання… що підлягає відображенню в бухгалтерському обліку наступними проведеннями: Дт 201 "сировина та матеріали", Кт 745 "Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 1606035,00 грн….", фактично не відповідає даним первинних та зведених бухгалтерських документів ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат", оскільки вказана сировина, з номенклатурою «Ковбасні вироби на переробку», у відповідності до вимог НПСБО 15 "Дохід" та НПСБО 16 "Витрати", на підставі таких первинних та зведених документів бухгалтерського обліку, як, Накладна на повернення товару, Акт обстеження повернутої продукції, Матеріальні звіти, Накладні-вимоги, реєстри повернутої продукції, картки, журнали ордери та аналізи рахунків 201, 231, 26, 361, 6432, 704, 791, 901, 949 були оприбутковані на склад готової продукції, обстежені комісією, повернуті на склад сировини, передані у виробництво та реалізовані у складі готової продукції із відповідним відображенням у складі доходів та витрат ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" у кількості 12269,56 кг, собівартість яких склала 241985,92 грн. за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року.

Більш того, вказана кількість у Акті перевірки у розмірі 49548,735 кг, фактично складається не лише з сировини «Ковбасні вироби на переробку», яка була відібрана комісією з повернутої продукції (за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" 12269,56 кг.), а і з сировини «Ковбасні вироби на переробку», яка була відібрана комісією з виробленої готової продукції на складі (за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" 37281,19 кг.), (Додаток 1 «Зведені дані дослідження руху повернутої продукції ТОВ "СМК" від покупців, напрямків її використання та обстеження готової продукції і її часткового повернення на переробку за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року»).

Судом встановлено, що при дослідженні напрямків використання повернутої готової продукції від покупців у подальшому виробництві за період з 01.07.2019 р. по 31.03.2021р. в Акті перевірки не зазначені детальні суми в розрізі кожного первинного документа встановлених порушень.

Що стосується зауваження по Акту перевірки щодо відсутності відображень у бухгалтерському обліку ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" операцій по рахунку 24 «Брак у виробництві», то використання і застосування у бухгалтерському обліку окремих рахунків Плану рахунків бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999 року є правом на вибір рахунків у Обліковій політиці підприємства, а не його обов`язком, оскільки вказаний наказ дає згрупований перелік рахунків для використання на власний вибір підприємства самостійно. У наказах про затвердження Облікової політики ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" про використання рахунку 24 не зазначено, що не суперечить законодавчим та нормативним вимогам України щодо ведення бухгалтерського обліку за національними та міжнародними стандартами бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що за досліджуваний період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року, ТОВ "Соколівський м`ясокомбінат" задекларовано у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств доходу всього 337561320 грн., фінансового результату до оподаткування 21691649 грн., податку на прибуток 3904496 грн. (Додаток 3 «Зведені дані дослідження податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та фінансової звітності малого підприємства (форми 1м2м) ТОВ "СМК" за період з 01.07.2019 року по 31.03.2021 року»). Ці дані повністю відповідають даним фінансової звітності за аналогічні періоди та даним синтетичного і аналітичного бухгалтерського обліку.

Оскільки, з боку позивача відсутні порушення викладені в акті перевірки від 10.08.2021 р. щодо правовідносин, описаних вище, відсутні підстави для застосування і штрафних санкцій, що визначені такими повідомленнями-рішеннями.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.09.2021 року №2 - штрафна (фінансова) санкція за платежем податок на додану вартість на суму 27200,00 грн.

Розрахунком штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) за актом планової виїзної документальної перевірки від 10.08.2021 року № 2716/11-28-07-02/34374788 по ТОВ «СОКОЛІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (код 34374788) (а.с.66, 67, 72, 73 т.1), деталізована нарахована сума помісячно з липня 2019 року по лютий 2020 року по 3400,00 грн. щомісячно відповідно п.1201.2 ст.120 ПКУ з урахуванням п.52 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Стаття 120-1 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної:

Відповідно до п.1201.2 ст.120 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ визначає, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Оскільки, з боку позивача відсутні порушення викладені в акті перевірки від 10.08.2021 р., то не підлягають і застосуванню штрафні санкції передбачені п.1201.2 ст.120 Податкового кодексу України, а тому вказане податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Окрім цього, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

- документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 року №1236 (в редакції яка діяла на день прийняття наказу на проведення перевірки) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин.

В подальшому період дії карантину продовжувався та на разі триває до 30 квітня 2023 року.

Тобто, перевірка була проведена в період запровадження законодавчим органом влади мораторію на проведення перевірок.

Суд зазначає, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Суд звертає увагу на норми статті 2 Податкового кодексу України, згідно з якими зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Крім того, статтею 5 врегульовано питання співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Так, згідно з пунктом 5.2 зазначеної статті у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що оскільки проведена перевірка стосовно позивача відбулась усупереч законодавчій забороні, такі обставини самі по собі тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, оскільки акт перевірки не може слугувати підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень як доказ, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, у розумінні статті 74 (Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, є викладеною в постанові від 01.09.2022 року у справі №640/16093/21 (адміністративне провадження №К/9901/39937/21).

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до статті 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади.

Гарантія виконання судового рішення забезпечується також положеннями статті 14 КАС України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд на разі не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У відповідності до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.5-8 ст.137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до п.3 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому судовий збір у даній справі повинен був бути сплачений в сумі 22700,00 грн., оскільки 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить менше 1,5% (29823,78 грн.) майновий вимог.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір у сумі 23790,00 грн., що на 1090 грн. більше встановленого розміру (а.с.61 т.1).

Суд вважає, що користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 22700,00 грн. судового збору.

Матеріали справи містять заперечення відповідача з приводу відшкодування витрат позивача на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. мотивоване відсутністю необхідних документів.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 10.08.2021р., копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №475 від 02.07.2012 року та копію платіжного доручення на оплату №8960 від 27.09.2021 року в сумі 2000,00 грн. (а.с.206-208 т.12, 148 т.17).

Відповідно до п.1.1. Договору про надання правничої допомоги правова допомога надається в рамках наявності акту №2716/11-28-07-02/34374788 від 10.08.2021 року (на підставі якого винесені оскаржувані в даному провадженні рішення). Одним із видів допомоги є представлення інтересів позивача в Кіровоградському окружному адміністративному суді.

Відповідач посилався на те, що позивач не подав детальний опис виконаних робіт, а тому заява про відшкодування витрат на правову допомогу є безпідставною.

Суд звертає увагу сторін, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18, відповідно до якого неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у постанові № 922/1964/21).

Враховуючи предмет спору у даній справі, обсяг матеріалів для правового опрацювання (18 томів), участь адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд вважає, що витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 2000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому на користь позивача їх необхідно стягнути в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Окрім цього, позивач поніс витрати на проведення судової економічної експертизи в сумі 115595,92 грн., в обґрунтування чого надав копії платіжних доручень №9653 від 18.11.2021 року на суму 30000,00 грн. та №13843 від 01.11.2022 року на суму 85595,92 грн. (а.с.149-150 т.17).

Відповідач посилався на те, що висновок експерта не є повним, не відображає фактичних обставин справи, а тому вважає відсутніми підстави для стягнення витрат на проведення експертизи.

В ході розгляду справи судом був досліджений висновок експерта та, за клопотанням відповідача, допитаний судовий експерт в судовому засіданні.

Висновок судового експерта складений у встановленому порядку, судовим експертом в ньому дано відповіді на поставлені запитання. В судовому засіданні представник відповідача поставив експертові запитання в межах питань на проведення експертизи, відповідь на які фактично відображено у висновку експерта. Наявність підстав, які би свідчили про неприйнятність висновку експерта, наявність підстав для відхилення його судом, відповідачем не доведено, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача в загальному порядку.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 14.09.2021 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 14.09.2021 року.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 14.09.2021 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівський м`ясокомбінат» () витрати на сплату судового збору у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівський м`ясокомбінат» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівський м`ясокомбінат» () витрати на проведення експертизи у розмірі 115595,92 грн. (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 92 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова