Справа № 380/1396/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/1396/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в якому просить:

визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати при звільненні компенсації за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату з урахуванням виплачених сум компенсацію за 15 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік.

Позовні вимоги позивачем мотивовані наступним. 07.06.2022 згідно наказу №273-ос ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною, яка закінчилася 26.07.2022, а з 25.07.2022 вона перебувала на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Держприкордонслужби України м.Львів. Зазначає, що у наказі від 17.10.2022 №699-ОС оголошена календарна вислуга 14 років та визначено їй виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2022 рік за 9 календарних днів. Стверджує, що відповідач неправильно визначив кількість днів для нарахування компенсації, оскільки відпустка по догляду за дитиною закінчилася 26.07.2022 і до кінця 2022 року розрахунок відпустки мав бути проведений за 5 повних календарні місяці та становити 15 календарних дні. Вважає, що з урахуванням календарної вислуги років (14) тривалість її відпустки становить 35 днів на рік, відтак 35 дні / 12 місяців = 2,92 дні Х 5 місяці = 14,58 дні (з урахуванням правил округлення 15 днів. Однак, відповідач нарахував компенсацію за невикористану відпустку з порушенням норм законодавства, чим порушив гарантовані права позивача з питань соціального захисту військовослужбовців.

Відповідач поштовим направленням надіслав суду відзив на позовну заяву, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у ньому та зазначає, що відповідно до витягу з наказу від 15.10.2022 року № 698-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17.10.2022 №699-ос «По особовому складу», згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадян України військової служби в Державній прикордонній службі України виключено зі списку особового складну загону та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 . Остаточною датою проходження військової служби вважати 17.10.2022 року. Також, зазначає, що позивач перебувала на військові службі у 2022 році: 5 днів у травні; 6 днів у червні; 2 дні у вересні; 17 днів у жовтні. До закінчення календарного року: 14 днів у жовтні; 30 днів у листопаді, 31 день у грудні, разом у 2022 році = 105 днів. Відтак, за кожний повний прослужений місяць (35 днів: 12=2,9), при 105 календарних днів до закінчення року (3 повних календарних місяці) : 2,9 х 3 = 9 днів відпустки. При звільненні з військової служби позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік.

20.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

В матеріалах справи наявні витяги наказів «По особовому складу» та «Про особовий склад» ОСОБА_1 , а саме:

- відповідно до наказу від 09.11.2021 року №382-ос «По особовому складу» надано відпустку по догляду за дитиною штаб-сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), з 09 листопада 2021 року по 26 травня 2022 року (підстава: довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді №198, видана лікарсько-консультативною комісією Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 09.11.2021, рапорт ОСОБА_1 від 09.11.2021 № 2/4 - 2174);

- відповідно до наказу від 27.05.2022 року №237-ос «Про особовий склад» вважати такою, що прибула з відпустки по догляду за дитиною штаб-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), з 27 травня 2022 року. Вважати такою, що приступила до виконання обов`язків за вищезазначеною посадою з 27 травня 2022 року;

- відповідно до наказу від 07.06.2022 року №273-ос «Про особовий склад» надано відпустку по догляду за дитиною штаб-сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) з 07 червня по 26 липня 2022 року та продовжити термін військової служби за контрактом до закінчення зазначеної відпустки (підстава: довідка про потребу дитини (дитини з інвалідністю) у домашньому догляді №93, видана лікарсько-консультативною комісією Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 07.06.2022, рапорт ОСОБА_1 від 07.06.2022 №2/4/15292-22-Вн);

- відповідно до наказу від 15.10.2022 року №698-ОС «Про особовий склад» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону у запас штаб-сержанта ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , без права носіння військової форми одягу (підстава: рапорт ОСОБА_1 від 29.09.2022 №2/4/33261-22-Вн, подання до звільнення від 15.10.2022);

- відповідно до наказу від 17.10.2022 року №699-ОС «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), яка перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, звільнену у відставку на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 17 жовтня 2022 року. Виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік тривалістю 9 календарних днів. Остаточною датою проходження військової служби вважати 17 жовтня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 31.10.2022, в якому, в тому числі, просив надати інформацію про нарахування та виплату при звільненні компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2013 2022 роки та у разі не нарахування та невиплати такої, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану додаткову відпустку, передбачену п. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

При цьому, запитувана інформація щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 , компенсації невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік у даному запиті відсутня.

Листом за №11/17247-22-Вих від 09.11.2022 відповідач, в тому числі, повідомив представника позивача про те, що ОСОБА_1 додаткову відпустку за 2013 2022 роки не отримувала, грошова компенсація не нараховувалась.

З наявних в матеріалах справи, зокрема, особистої картки на грошове забезпечення за 2022 рік та архівної відомості № 1 ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 рік вбачається «вид виплати» компенсація невикористаної щорічної відпустки АТ на суму 4 685 грн. 37 коп.

Не погодившись щодо нарахування та виплати при звільненні компенсації за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, позивач звернулася з позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є протиправні дії відповідача щодо нарахування та виплати при звільненні компенсації за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, а саме: неправильно визначено кількість днів для нарахування компенсації.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктом 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Аналогічна норма встановлена п. 224 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009 (далі - Положення): "Військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, крім осіб, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до абзацу другого пункту 204 цього Положення, за кожний повний місяць служби в році звільнення".

Як встановлено судом, з ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (наказ від 15.10.2022 року №698-ОС «Про особовий склад») та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 17 жовтня 2022 року (наказ від 17.10.2022 року №699-ОС «Про особовий склад»).

Даним наказом від 17.10.2022 року №699-ОС позивачу передбачено виплату грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік тривалістю 9 календарних днів.

Позивач вважає, що відповідач неправильно визначив кількість днів для нарахування вищезазначеної компенсації, при цьому суд зазначає наступне.

Пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач з 25.07.2022 року по теперішній час перебуває на лікуванні у ВМКЦ ДПСУ м.Львів (відповідно до наказів «Про особовий склад» від 27.07.2022 року №465-ос; від 25.08.2022 року №271-вв; від 06.09.2022 року №286-вв; від 07.09.2022 року №287-вв; від 28.09.2022 року №313-вв; від 11.10.2022 року №328-вв).

Слід зауважити, що згідно довідки відповідача від 20 березня 2023 року № 12/494, яка знаходиться в матеріалах справи вбачається, що штаб-сержант ОСОБА_1 було надано відпустку по догляду за дитиною з 09.11.2021 року по 26.05.2022 року, з 07.06.2022 року по 26.07.2022 року та така перебувала на військовій службі у 2022 році, зокрема: 5 днів у травні; 6 днів у червні; 2 дні у вересні; 17 днів у жовтні. Відтак, до закінчення календарного року: - 14 днів у жовтні, 30 днів у листопаді, 31 день у грудні, разом 105 днів у 2022 році.

Так, відповідно до пункту 204 розділу VIII Положення, тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 років - 45 календарних днів.

При цьому, згідно з наказом від 17.10.2022 року №699-ОС «Про особовий склад» календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 17 жовтня 2022 року становить 14 років 00 місяців 13 днів, тобто вона має право на щорічну основну відпустку тривалістю 35 календарних днів.

Таким чином, з врахуванням пункту 224 Положення, ОСОБА_1 за повний прослужений місяць позивач мала право на 2,9 календарні дні щорічної основної відпустки (35/12=2,9 календарні дні), і як наслідок за 105 календарних днів, що становить 3 повних прослужених місяців щорічна основна відпустка позивача складає згідно з розрахунком 9 календарні дні (2,9х3=9 календарні дні).

Не можна залишити поза увагою і те, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження наказу від 17.10.2022 року №699-ОС ОСОБА_1 в частині щодо встановлення їй виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік тривалістю 9 календарних днів.

Відтак, такий наказ є чинним і підлягає до виконання.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що тривалість щорічної основної відпустки позивача в 2022 році повинна обчислюватись відповідно до абз.2 п.2 ст.10-1 Закону № 2011-ХІІ та п. 224 Положення з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року, і повинна становити 9 днів.

А отже, при звільненні з військової служби позивачу правомірно була виплачена грошова компенсація за 9 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, а відтак судом не встановлено порушень діями відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.