Справа № 460/2755/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2023 року м. Рівне №460/2755/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління соціального захисту населення Дружківської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 23.12.2021 року №450 та визнати протиправними дії щодо нарахування ОСОБА_1 та вимоги про повернення ОСОБА_1 надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01.07.2017 року по 31.12.2021 року у сумі 97 509 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 44 копійки.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що позивач та її син є внутрішньо-переміщеними особами та отримували допомогу на проживання. З 01.06.2022 таку допомогу було припинено. Позивач вважає, що дії Управління не відповідають нормам затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (надалі - Порядок № 505). Відповідно до пункту 11 Порядку передбачено, що уповноважений представник сім`ї зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Однак, наявність судового рішення, яким визнано сина позивачки ОСОБА_2 недієздатним не випливає на призначення грошової допомоги. Тому, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 06.02.2023 поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву і вказав, що в грудні 2021 року йому стало відомо про те, що судовим рішенням сина ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано недієздатним, а позивачку його опікуном. Відповідно до пункту 11 Порядку позивачка була зобов`язана повідомити про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Рішення суду датовано 09.06.2017, позивачка не повідомила Управління про його наявність. Недієздатна особа не могла отримувати допомогу, тому розпорядженням від 23.12.2021 №450 ОСОБА_2 було припинено виплату допомоги з 01.01.2022. Управлінням було розраховано надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги за період з 01.07.2017 по 31.12.2021 на загальну суму 97509,44 грн. Тому, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дружківської міської ради як внутрішньо переміщена особа з 26.02.2016 по 27.05.2022 та була отримувачем допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам по 31.05.2022.

Разом з ОСОБА_1 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 26.02.2016 по 27.05.2022 її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід ІІ групи з дитинства.

Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 09.06.2017 у справі №229/1326/17 ОСОБА_2 визнано недієздатним, а ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2 (а.с.14-15).

З 27 травня 2022 року позивачка та її син перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 від 25.04.2022 та довідками від 27.05.2022 №5614- та №5614- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.8-9, 12).

Розпорядженням Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 23.12.2021 №450 ОСОБА_2 припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2022 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не повідомила про те, що її сина визнано недієздатним. З 01.01.2022 ОСОБА_1 отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за її заявою на її сина ОСОБА_2 як опікун.

Відповідачем пораховано надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги за період з 01.07.2017 по 31.12.2021 на загальну суму 97509,44 грн та направлено повідомлення ОСОБА_1 від 29.12.2021 про погашення даної суми (отримано 31.12.2021).

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі грошова допомога) визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок №505), який був чинний на момент виникнення спірних відносин (до 22.03.2022).

Згідно з пунктом 2 Порядку №505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Згідно з абзацами другим та третім пункту 5 Постанови №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву. У разі відсутності змін, що впливають на призначення грошової допомоги, про це зазначається у заяві про призначення допомоги на наступний шестимісячний строк, і до заяви не додаються документи, зазначені у цьому пункті, а використовуються відомості з документів, поданих з останньою заявою про призначення грошової допомоги. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті); інформацію про: - зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);- наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; - наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації; - наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; - місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює; - наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

Якщо документи, подані уповноваженим представником сім`ї, не відповідають вимогам цього Порядку, уповноважений орган протягом семи робочих днів після отримання таких документів надсилає у письмовому вигляді уповноваженому представнику сім`ї інформацію про відмову у призначенні грошової допомоги з обґрунтуванням причин такої відмови (абзац сімнадцятий пункту 5 Порядку № 505).

Порядком визначений вичерпний перелік підстав, з яких щомісячна адресна допомога не призначається або її виплата припиняється.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, Грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї:

який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;

який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;

який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З наведених норм слідує, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

В свою чергу, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, являється підставою для припинення виплати грошової допомоги з наступного місяця після зміни таких обставин.

Надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Надаючи оцінку підставам відмови у призначенні допомоги та доводам відповідача про повідомлення ОСОБА_1 недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на вирішення питання, зокрема щодо визнання її сина недієздатним, суд виходить з такого.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради грошова допомога внутрішньо переміщеним особам була призначена на сім`ю та виплачувалася в розмірах відповідно до Порядку №505 ОСОБА_1 як уповноваженому представнику сім`ї з 26.02.2016 по 27.05.2022 на неї як пенсіонера та її сина ОСОБА_2 , як особі з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 09.06.2017 у справі №229/1326/17 ОСОБА_2 визнано недієздатним, а ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2 .

Таким чином, в правовому полі вказану допомогу з моменту визнання недієздатним ОСОБА_2 мала отримувати його мати опікун ОСОБА_1 .

Факт неповідомлення позивачкою про наявність судового рішення щодо визнання її сина недієздатним і призначення її опікуном сина позивачем не заперечується, однак матеріалами справи підтверджено, що станом на подання заяв про призначення допомоги та про продовження виплати допомоги склад сім`ї позивачки не змінився.

Так, дійсно відповідно до Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Однак, та обставина, що її син, ОСОБА_2 , особа з інвалідністю ІІ групи, визнаний недієздатним, не могла бути підставою для не призначення допомоги сім`ї відповідно до пункту 6 Порядку №505.

Порядком №505 передбачено, що заявник повинен зазначити у своїй заяві відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги. зокрема інформацію про наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

У той же час, матеріалами справи підтверджено, що позивачка у своїх заявах вказувала інформацію про членів сім`ї, зокрема про сина та його інвалідність.

Таким чином, позивач не зазначала недостовірні відомості у своїх заявах, які могли б бути підставою для прийняття рішення про непризначення їй допомоги.

Крім того, наявність судового рішення про визнання сина недієздатним не є інформацією про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, в розумінні пункту 11 Порядку №505.

Судом встановлено, що дана обставина не нівелювала законне право сім`ї ОСОБА_3 на отримання вказаної допомоги, не спричинила виплату в більшому чи неналежному розмірі допомоги, тобто надмірну виплату державних коштів.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до пункту Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Європейський Суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» (Рішення від 02.11.2004р., п.53) ЄСПЛ зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

У Рішенні від 20.11.2011р. у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (п.70).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням зміну повсякденній практиці (рішення «Кантоні проти Франції», «Вєренцов проти України»).

Таким чином, суд вважає, що «надмірний формалізм» відповідача щодо отримання допомоги недієздатною особою та його опікуном призводить до порушення базових конституційних прав позивача та її сина на соціальний захист і є неспівмірним з тими позитивними благами, які переслідує суб`єкт владних повноважень, відмовляючи в отриманні такої допомоги.

Відтак, суд враховуючи принцип пропорційності між суспільним інтересом та приватним інтересом у сфері соціального захисту дійшов висновку, що у комісії при прийнятті рішення були відсутні підстави для припинення виплати адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_2 згідно з чинним Порядком № 505, тому розпорядження відповідача від 23.12.2021 №450 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо нарахування надміру отриманих державних коштів за період з 01.07.2017 по 31.12.2021 в сумі 97509,44 гривень є також протиправними, тому вимога в цій частині як похідна позовна вимога підлягає до задоволення

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо вимоги про повернення надміру отриманих державних коштів в сумі 97509,44 гривень суд зауважує, що пунктом 11 Порядку № 505 встановлено, що у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством передбачено стягнення надміру перерахованих сум грошової допомоги виключно у судовому порядку, та беручи до уваги, що відповідач з таким позовом до суду не звертався, суд приходить до висновку про передчасність заявленої вимоги.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем протиправного розпорядження від 23.12.2021 №450, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого розпорядження про припинення виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, визнання протиправними дій щодо нарахування надміру отриманих державних коштів за період з 01.07.2017 по 31.12.2021 в сумі 97509,44 гривень.

Позовна вимога про визнання протиправними дій щодо вимоги про повернення надміру отриманих державних коштів до задоволення не підлягає.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі ухвали суду від 06.02.2023 судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 23.12.2021 року №450 про припинення виплати ОСОБА_2 допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання з 01.01.2022.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо нарахування ОСОБА_1 надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01.07.2017 року по 31.12.2021 року у сумі 97 509 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 44 копійки.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо вимоги про повернення надміру отриманих державних коштів в сумі 97509,44 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 квітня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (вул. Машинобудівників, 64, м.Дружківка, Донецька область, 84206, ЄДРПОУ/РНОКПП 26010987)

Суддя Н.В. Друзенко