Справа № 420/10232/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10232/22
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

додаткове рішення прийнято у

м. Одеса, 09 січня 2023 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтський хлібороб" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» (надалі ТОВ «Балтський хлібороб», позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), про визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 2226 від 07.10.2021 року, № 3719793/32431869 від 27.01.2022 року, № 3719794/32431869 від 27.01.2022 року, № 3719795/32431869 від 27.01.2022 року, зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 1 від 04.12.2021 року до податкової накладної № 4 від 30.11.2021 року, складений постачальником ТОВ «Балтський Хлібороб» отримувачу ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» на суму постачання 3594800,01 грн.; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 08.12.2021 року, № 2 від 17.12.2021 року; стягнення судових витрат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022р., адміністративний позов ТОВ «Балтський хлібороб» задоволено повністю.

30.12.2022 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ТОВ «Балтський Хлібороб» (надіслане 28.12.2022 року) про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу, в якій позивач просить стягнути з ГУ ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України на його користь судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката в сумі 252944грн., при цьому подано докази понесення цих витрат.

02.01.2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ТОВ «Балтський Хлібороб» (надіслана 12.12.2022 року) про намір подати докази витрат на правову допомогу у відповідності до норм ч.7 ст.139 КАС України, в якій зазначено, що докази понесення позивачем судових витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення судом рішення у справі.

03.01.2023 року відповідач ГУ ДПС України в Одеській області подав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу в обґрунтування якого зазначив, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Серед іншого, відповідач вказував про передчасність відшкодування позивачу «Гонорар успіху» - 232944,00 грн. та завищення його суми. На думку відповідача, ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважав справедливим призначити позивачеві компенсацію витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2022 рік станом на час звернення з позовом до суду 2481грн.

06.01.2023 року позивач подав суду пояснення на вищезазначене клопотання відповідача, в яких наголосив на обґрунтованості та доведеності понесених ТОВ «Балтський хлібороб» у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції заявлених до відшкодування витрат.

09 січня 2023 року Одеським оружним адміністративним судом у даній справі ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» (, адреса: село Євдотія, Балтський район, Одеська область, 66142) 12000(дванадцять тисяч)грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано на вказане додаткове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні клопотання представника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган вказує, що 12000грн. які суд першої інстанції стягнув з ГУ ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Балтський хлібороб» з урахуванням категорії справи, кількості справ з аналогічним предметом спору в адміністративних судах, практики Верховного суду, є завищеними та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказана справа, як далі зауважує скаржник, є справою незначної складності, позов містить немайнового характеру вимоги, розглядалась судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також, апелянт вказує, що позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів і витрат. Відтак, відповідач ГУ ДПС в Одеській області, оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, вважає що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка процесуальних документів не вимагала великого обсяг технічної і юридичної роботи, а отже 12000,0 грн є завищеною сумою для стягнення з апелянта, та справедливим вважає призначити позивачеві компенсацію витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2481,00 грн.

20.02.2023р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи про хибність та необґрунтованість доводів скаржника, позивач просить відмовити у задоволенні скарги т залишити додаткове рішення без змін.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції, проаналізувавши приписи ст.ст.134, 139 КАС України, ЗУ «Про адвокатуру», прийнявши до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу (зокрема договір, акт виконаних робіт), та врахувавши критерії обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, тощо, вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн., що становить розмір витрат згідно Акту приймання-передачі наданих послуг 31 від 23.12.2022р.

Надаючи оцінку обґрунтованості такого висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 21.03.2022 року між ТОВ «Балтський Хлібороб» (Замовник) та Адвокатом Кондраковим В.В. (Виконавець) укладено Договір №21/03/2022 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику юридичні послуги на належному рівні відносно складання, пред`явлення та супроводу адміністративного позову до ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та виплачувати Виконавцеві винагороду за їх надання.

Відповідно до п.3.1 Договору від 21.03.2022 року Вартість послуг визначається Виконавцем на підставі Заявки Замовника та вказується в рахунку-фактурі.

Згідно із п.3.2-3.3 Договору від 21.03.2022 року вартість послуг складається із вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання та гонорару успіху, що виплачується Замовником в залежності від результату вирішення спору. Вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 2000грн. без ПДВ. У випадку досягнення позитивного результату для Замовника він додатково сплачує Виконавцю гонорар успіху в розмірі 5% від суми розблокованих податкових накладних. Позитивним результатом для Замовника в розумінні п.3.2 цього договору є ухвалення судом будь-якої інстанції рішення про повне задоволення позову.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.12.2022 року загальна вартість наданих юридичних послуг складає 252944грн., а саме:

- надання Замовнику усної консультації 21.03.2022 року, кількість годин -1, вартість 2000грн.;

- вивчення матеріалів, збирання доказів та складання адміністративної позовної заяви ТОВ «Балтський Хлібороб» до ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, 24.03.2022 року-07.07.2022 року, кількість годин -6, вартість 12000грн.;

- надсилання адміністративного позову відповідачам та суду 07.04.2022 року, кількість годин -1, вартість 2000грн.;

- складання та направлення до суду заяви про усунення недоліків позову на виконання ухвали суду від 22.08.2022 року про залишення позову без руху та встановлення строку для усунення недоліків позовної заяви, 09.09.2022 року-12.09.2022 року, кількість годин -1, вартість 2000грн.;

- гонорар успіху (п.3.2 договору) фіксовано, 232944грн.

Як було вже зазначено вище, оскаржуваним додатковим судовим рішенням на користь позивача було стягнуто витрати на правничу допомогу у сумі 12000,00 грн., які на думку апелянта не є спірними.

Надаючи оцінку доводам скаржника, колегія суддів враховує, що в силу вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів враховує, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції задовольнив позов ТОВ Балтський хлібороб, відтак позивач має право на відшкодування понесених ним судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

В силу приписів ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як було зазначено вище, представником позивача на підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., їх складу та розміру до матеріалів справи надано: Договір про надання правової допомоги від 01.10.2022р.; доручення адвокату; акт наданих послуг.

Водночас, в контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, суд має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції дотримався вищенаведених вимог.

Надані представником позивача документи, поза розумним сумнівом, доводять факт понесення ТОВ Балтський хлібороб витрат на правову допомогу адвоката в розглядуваній справі, розкривають зміст та обсяг наданих послуг, їх вартість.

Дослідивши наявні у справі документи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахувавши складність справи, характер та кількість об`єднаних у позові вимог, задоволення позовних вимог, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, обґрунтовано, врахувавши позицію податкового органу, зменшив розмір витрат позивача та присудив на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн., що становить розмір витрат згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.12.2022р.

Ця сума, на переконання колегії суддів, є цілком ґрунтовною, не становить надмірний тягар для відповідача, та не є такою, яка могла б за даний спірних обставин справи вважатись неспівмірною, а іншого скаржником не доведено. Апеляційна скарга не містить жодного належного доводу на доведення неспімірності стягнутої судом першої інстанції суми витрат на правничу допомогу у цій справі.

Колегія суддів зазначає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 12000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу й на те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області фактично зводяться до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними ч.5 ст.134 КАС України, однак вказане у розумінні приписів ч.6 ст.134 КАС України, за наявності обґрунтованих доводів, може слугувати підставою для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що має місце у спірних правовідносинах, а ніяк не підставою для відмови у їх стягненні.

При цьому, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного додаткового рішення було враховано критерії зменшення розміру витрат на правничу допомогу та заявлені позивачем до відшкодування витрати у загальному розмірі 252944,00грн. було зменшено до 12000,00грн.

Посилання апелянта у скарзі на необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, колегія суддів оцінює критично, адже таке не вказує на відсутність підстав для стягнення витрат.

В даному випадку спірним є питання фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. В свою чергу облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом розгляду в рамках вирішення питання стосовно розподілу судових витрат та не має перевірятись під час розгляду цього питання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 01 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20.

Окрім того, колегія суддів також зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спірно питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень та враховує, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування додаткового судового рішення у цій справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 420/10232/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.