Справа № 127/30343/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/30343/22

Головуючий у 1-й інстанції: Ковбаса Ю.П.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

18 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника Відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАБ № 142149 від 12.12.2022, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ГУНП у Вінницькій області, про скасування постанови серії БАБ №142149 від 12.12.2022, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

На обгрунтування заявленого позивач зазначав, що 12.12.2022 інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Савескулом Д.М. на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №142149, як за керування автомобілем MERCEDES-BENZ ATEGO 816, н/з НОМЕР_1 , без відповідної категорії "С1", чим порушив п.п.2.1 А та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП за що було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Крім цього, інспектором було застосовано захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення у вигляді тимчасового затримання транспортного засобу працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції із доставкою автомобіля для зберігання на спеціальний майданчик.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Так, позивач зазначав, що згідно посвідчення водія НОМЕР_2 він має право на керування транспортними засобами категорії "А", "В" та "С". При цьому, пунктом 1-1 постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В".

А отже, вважає, що посвідчення з категорією "В", 12.12.2022 року надавало йому право керувати транспортним засобом категорії "С1".

Таким чином, вважав, що Інспектором поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №142149 від 12.12.2022 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 (дві тисячі гривень).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 3400 (три тисячі чотириста гривень) відповідно до дубліката квитанції № Р24А591800894D49881 від 12.12.2022 сплачених ОСОБА_1 як штраф за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №142149.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначене судове рішення, прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

На обгрунтування поданої скарги Відповідач зазначив, що 12.12.2022 о 8:10 по вул. Горького, 8 м. Немирова, Вінницького району, Вінницької області інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Дмитром Савескулом було зупинено т/з «МЕРСЕДЕС БЕНС» р/н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів встановлено, що водій ОСОБА_1 керував вищевказаним т/з без категорії "С1", чим порушив вимоги п.2.1 "а" ПДР України. У відповідності до вимог чинного законодавства на водія винесено постанову серії БАБ №142149 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Щодо тверджень позивача, що у період воєнного стану, у відповідності до постанови КМУ №348 від 22.03.2022 «Про внесення зміни до постанови КМУ від 3.03.2022 №184» він мав право керування транспортним засобом категорії "С1" так як має посвідчення водія категорії "В" то Відповідач зазначив, що водій ОСОБА_1 маючи категорію на право керування "В" при керуванні транспортним засобом, що мало місце 12.12.2022 мав би виконати вимоги пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022, щоб мати право на керування транспортним засобом категорії "С1", а саме: окрім посвідчення водія категорії "В" мати навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройти перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та скласти практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1". Тому твердження викладені ОСОБА_1 , з даного приводу, Відповідач вважає таким, що не відповідають чинному законодавству, а звідси, підстави для скасування постанови - відсутні.

Позивач правом оскарження зазначеного судового рішення не скористався.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу, позивач вважає рішення законним та обгрунтованим, тому просить - відмовити у її задоволенні.

Вислухавши пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, із оскарженої постанови вбачавється, що 12.12.2022 інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Савескулом Д.М., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №142149, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.2 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Як слідує зі змісту постанови, 12.12.2022, о 08 год. 10 хв. в м. Немирів по вул. Горького, 8, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ ATEGO 816», р/н НОМЕР_1 , без відповідної категорії "С1", чим порушив п.2.1"а" ПДР України.

Пунктом 2.1"а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.2 ст.126 КАС України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, дійшов висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як встановлено, на момент притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він мав посвідчення водія НОМЕР_2 з правом керування транспортними засобами категорії "А", "В", "С".

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, погодився з доводами позивача та виходив з того, що під час винесення постанови відповідач належним чином не дослідив всіх обставин справи та не врахував, що Постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», яку доповнено пунктом 1-1 згідно з постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року, установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "C", "C1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "B".

Указом Президента №64/2022 від 24лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, станом на 12 грудня 2022 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач 12 грудня 2022 року, тобто у період воєнного стану, маючи посвідчення водія категорії "В" мав право керувати транспортним засобом категорії "С1", тому такими діями він не порушував вимог пункту 2.1"а" ПДР України, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції як і з доводами Відповідача, що водій ОСОБА_1 маючи категорію на право керування "В" при керуванні транспортним засобом категорії "С1" , що мало місце 12.12.2022 року, щоб мати право на таке керування мав би виконати вимоги пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022, а саме: окрім посвідчення водія категорії "В" водій повинен був мати навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройти перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та скласти практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1".

Так, відповідачем не було перевірено та не надано відповідних доказів щодо недотримання позивачем, як водієм, визначених зазначеною постановою наведених критеріїв. Тобто, не встановлено відсутності у позивача навичок керування транспортними засобами категорії "В" більше 3-х років протягом останнього часу, не проходження позивачем перепідготовки з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та складанням практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії "С1", оскільки до адміністративної відповідальність за порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України не може бути притягнуто водія транспортного засобу (категорія "С1"), який має водійське посвідчення з категорією "В" та яким дотримано вимог пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022.

Колегія суддів не приймає наведених в апеляційній скарзі доводів відповідача, щодо недотримання позивачем вимог пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022, оскільки відповідно до змісту оскарженої постанови посилання відповідача на порушення зазначеної норми - відсутне, за виключенням загальної констатації факту порушення позивачем п.2.1 "а" ПДР України.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції скасовуючи оскаржену постанову дійшов вірного висновку, щодо неналежного обгрунтування відповідачем підставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте, на думку колегії, постанова підлягає скасуванню не з підстав відсутності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (висновок є передчасним), а з підстав не дотримання відповідачем вимог закону, а саме ст.ст.245,251,280 КУпАП, то б то, без повного та всебічного з`ясування відповідачем обставин адміністративної справи.

Саме з наведеної підстави, скасовуються і інші задоволені судом позовні вимоги, як похідні від скасованої постанови та не надається судом апеляційної інстанції правова оцінка доводам відповідача, наведеним з цього приводу в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку щодо скасування рішення суду першої інстанції і застосуванні в межах даних правовідносин п.2 та 3 ч.3 ст.286 КАС України скасування рішення суб`єкта владних повноважень з надісланням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) в межах притягнення до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія БАБ №142149 від 12.12.2022, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову Головного управління національної поліції у Вінницькій області серія БАБ №142149 від 12.12.2022 - скасувати.

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП направити до Головного управління національної поліції у Вінницькій області на новий розгляд.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду буде складено в повному обсязі 19.04.2023 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.