Справа № 160/3372/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2023 року Справа № 160/3372/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу,-
Обставини справи: 21.02.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини № НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 24.01.2023 року №117 "Про результати службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 ", яким оголошено сувору догану командиру роти снайперів В/Ч НОМЕР_2 капітану ОСОБА_1 та вирішено питання щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в супереч положень п.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом №608 від 21.11.2017р. позивача належним чином, зокрема в письмовій формі під розписку, не було повідомлено про початок та підстави проведення службового розслідування, та не було ознайомлено про його права та обов`язки під час проведення службового розслідування, що призвело до неможливості ефективно себе захистити. Також позивач зазначає про порушення відповідачем вимог Дисциплінарного статуту ЗСУ та Порядку №608, оскільки усі докази у сукупності свідчать, що при виконанні бойового завдання, в результаті артобстрілу, позивач отримав поранення і при цьому не допустив жодних порушень обов`язків військової служби.
Ухвалою суду від 24.02.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
10.04.2023р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що в ході проведення службового розслідування факт отримання травми (поранення, контузії) 22.12.2022 капітаном ОСОБА_1 , командиром роти снайперів військової частини НОМЕР_2 , в районі бойових дій поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області в ході виконання бойового завдання за призначенням, не знайшов об`єктивного підтвердження. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_1 був обізнаний про призначення та проведення службового розслідування, оскільки 25.12.2022р. надав особі, яка проводила розслідування, засобами мобільного зв`язку, пояснення з проводу події, яка сталася 22.12.2022 у районі бойових дій, та за результатами службового розслідування встановлено надання позивачем недостовірних відомостей військовим посадовим особам військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення 22.12.2022р. у період часу з 05.05 по 06.10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько-окупаційних військ, ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок якого ним отримано травми (контузії) під час виконання бойового завдання у складі підрозділу в районі бойових дій.
18.04.2023р. до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає про дефектність процедури прийняття адміністративного акту та його наслідків та про необґрунтованість висновків службового розслідування і не доведеності вини позивача. Також до відповіді додано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №ЕА242 психоневрологічного відділення та виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №е2265.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Підпунктом 7.5 п.7 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.12.2022р. зазначено, вважати такими, що вибули у військово-медичний клінічний центр м.Дніпро, з 22 грудня 2022 року, на лікування у зв`язку з бойовим пораненням капітана ОСОБА_1 , командира роти снайперів. Підстава рапорт старшого лейтенанта медичної служби.
Рапортом від 23.12.2022 року ТВО командира роти снайперів військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_4 доповів командиру військової частини про те, що 22.12.2022 року під час виконання бойового завдання в наслідок артилерійського обстрілу з боку армії рф біля населеного пункту Білогорівка, Лисичанської міської ради, Сєвєродонецького району Луганської області, близько 05:50 отримав поранення командир роти снайперів військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 , а саме МВТ, СГМ, акубаротравма, підозра на розрив барабанної перетинки справа. Також в рапорті зазначене прохання внести факт отримання поранення в підсумкове бойове донесення та призначити службове розслідування.
Згідно Бланку отримання пояснень від 25.12.2022р., заступником командира реактивного артилерійського дивізіону з морально психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_6 , засобами зв`язку відібрані пояснення у командира роти снайперів військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 .
Згідно Акту службового розслідування, складеного 19.01.2023р. заступником командира реактивного артилерійського дивізіону з морально психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_6 та погодженого 19.01.2023р. помічником командира з правової роботи начальник юридичної служби військової частини НОМЕР_2 капітаном юстиції ОСОБА_7 , запропоновано наступне:
1. Службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2022 №1103 «Про призначення службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 » - вважати завершеним.
2. За порушення вимог Статутів Збройних Сил України та інших нормативно- правових актів військовослужбовцем щодо встановленого порядку проходження військової служби за контрактом командира роти снайперів військової частин НОМЕР_5 капітана ОСОБА_8 притягнути до дисциплінарної відповідальності.
3. Заступнику командира з морально-психологічного забезпечення начальнику відділення військової частини НОМЕР_2 :
- організувати проведення додаткових профілактичних заходів щодо недопущення випадків неналежного виконання або порушення службових обов`язків піл час виконання службових обов`язків та службових (бойових) завдань:
- довести до особового складу положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідальність за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 етапі 172-15 КУпАП:
- довести даний випадок до всього особового складу.
4. Помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 відповідно до пункту 5 розділу. XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 урахувати факт правопорушення капітана ОСОБА_8 , та здійснити виплату грошового забезпечення встановленим порядком у відповідному розмірі
В розділі 2 «Опис обставин вчиненого правопорушення» зазначені обставини, які встановлювались у ході службового розслідування відбулись 20.12.2022 у районі бойових дій неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області.
Командир роти снайперів військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_10 , у письмовому поясненні зазначив наступне:
"20.12.2022 я ОСОБА_11 виїхав на виконання завдань після повернення попередньої групи на чолі з заступником командира роти лейтенантам ОСОБА_12 . Виконували завдання за своїм призначенням в зоні відповідальності 122 та 1 аеромобільного батальйонів, частково захватували територію в 90 батальйону. На виконання завдань виїхали наступним складом ОСОБА_13 (стрілок-снайпер 2 кат ). ОСОБА_14 (командир відділення снайперів). За два дні роботи фото та відеоматеріали додаю. 21.12.2022 отримав смс-повідомлення від начальника штабу бригади, в якому повідомлялось наступне: «Бажаю здоров`я. З сьогоднішнього дня починай передавати посаду ОСОБА_15 ». Смс я отримав о 15:24 за київським часом. Після чого я планувати свій вихід з району виконання завдань. Свій вихід я спланував після нічної роботи. Розпочав рух о 05:00 ранку 22.12.2022 р. з н.п. Білогорівка Луганської області у пішому порядку до точки, де мене мала забрати легкова машина типу «пікап» (точка додається). Під час руху було чути черги стрілецької зброї та поодинокі артилерії. Дистанція між військовослужбовцями 8-10 метрів. Я йшов останнім. Під час руху почався обстріл дороги ОСОБА_16 . Ми пришвидшили рух. Після короткої втрати свідомості мене підіймав з асфальту солдат Студзинський. Також він здійснив поверхневий огляд на наявність у мене поранень. Від дзвону у вухах не розумів, що він мені каже. Час обставин близько 5:50-6:10. Потім усі фрагменти я пам`ятаю уривками як опинився у машині, дорогу до Завітного, де медики привели огляд. За результатами огляду на той час осколкових поранень виявлено не було. Проте була сильна нудота, середньої тяжкості запаморочення свідомості, дзвін у вухах, сильні болі у голові, шум та порушення вестибулярного апарату. Після цього мене направили до м.Краматорськ на огляд. По дорозі туди я заїхав на командний пункт командира бригади для того, щоб особисто зробити доповідь про події. Але через днювального по полку командир бригади відповів, що зможе прийняти мене тільки після 10:00. В своєму стані я не стан чекати та поїхав у лікарню м.Краматорськ, де мене оглянув черговий лікар та направив до рентген кабінету та до інших лікарів (терапевт, лор.аудіограма слуху). Після чого мене направили на евакуацію до м.Дніпро у ВМКЦ автомобільним санітарним транспортом, де наразі і проходить моє лікування. Усі виписки, історія хвороби, поранення. каліцтва від мінно-вибухової травми додаються після лікування.
Діловоду, який відповідає за подачу документів до штабу бригади, наказав подати рапорт про моє поранення та обставини. Який він подав в той самий день як відбулась вище зазначені обставини (22.12.2022р.).
Командир відділення роти снайперів військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_14 , у письмовому поясненні зазначив наступне:
«Я ОСОБА_17 , снайпер ІІ категорії, мол.серж. Дійсно доповідаю, що 20.12.2022р. моя група у складі ОСОБА_13 (снайпера ІІ кат.), ОСОБА_1 (капітан ком. роти снайперів) та мене особисто вирушила в вечорі (темну пору доби) на виконання бойового завдання ти заміну снайперської групи, яку очолював лейн. ОСОБА_4 , до н.п Білогорівка Луганської обл. Відпрацьовуючи знайдені цілі протягом 20-21.12.2022. в зоні відповідальності 122 бат. 1 бат. та по-можливості 90 бат., ком.роти снайперів ОСОБА_1 21.12.2022р. поставив до відома, що наша група має здійснити вихід з н.п. Білогорівка, Луганської обл., 22.12.22р. вранці, до світанку. Тому евакуаційний автомобіль було нам викликано на 5:30-6:00 ранку 22.12.2022. В зв`язку з цим, було домовлено почати здійснити вихід з місця розташування о 5:00 22.12.22р. Автомобіль чекав у зазначеній точці на перехресті доріг не доїжджаючи до н.п. Білогорівка зі сторони с. Григорівна (13 точка). Почавши рух в напрямку автомобіля було чути стрілецькі постріли та вибухи. Не дійшовши приблизно 150-200 метрів до автомобіля, навколо нашої групи пролунала серія вибухів, ворог здійснив арт обстріл нашої групи. Сталося це прибл. після 5:30. ОСОБА_18 після чергового вибуху який, за відчуттями пролунав занадто близько від нас, окликнув ОСОБА_8 . Я у відповідь відгуку не почув. Тому ми повернулись і застали ОСОБА_8 . лежачим на землі, привівши його до тями та оглянувши, на наявність проникаючих поранень (виявлено не було) допомогли йому дійти до машини, сам він пересуватись не міг, скаржачись на нудоту, запаморочення та відсутність слуху. Далі транспортували його до медиків в с.Закітне, які оглянули його, попросили доставити до лікарні м.Краматорськ якомога швидше, але кап. ОСОБА_10 , почувши це дав команду по дорозі заїхати до ком. бригади, полк. ОСОБА_19 , щоб зробити доповідь йому особисто. Прибувши до полк. ОСОБА_19 ми зустріли на вході чергового, який зробив доповідь про прибуття кап. ОСОБА_8 на що від пана полковника була отримана відповідь що він прийме кап. ОСОБА_10 після 10:00. У зв`язку з постійним погіршенням самопочуття ОСОБА_8 . було прийнято рішення терміново вирушити до лік. №3 м.Краматорськ, не чекаючи 10:00 бо наше прибуття до місця перебування полк. ОСОБА_19 відбулося прибл. 08:00 - 8:30. Залишивши ОСОБА_8 на огляді лікарів, поїхали в місце розташування роти снайперів у м.Краматорськ де було здано зброю та амуніцію кап. ОСОБА_8 , після чого відбули до місця розт. в м.Сіверськ.».
Снайпер (ІІ категорії) роти снайперів військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_18 , у своїх поясненнях зазначив наступне:
Дійсним доповідаю, що я снайпер ІІ категорії ОСОБА_18 , 20.12.2022 виїхав на виконання завдань до н-п Білогорівка г складі групи: ОСОБА_8 (командира групи), ОСОБА_20 снайпера 11 категорії. Працювали в зоні відповідальності 122.1.90 батів. Фото та відеоматеріали про виконання роботи знаходиться у командира ОСОБА_21 21-го командир ОСОБА_11 віддав наказ про готування групи до виходу 22.12.2022 року. В ніч з 21.12 на 22.12 ми ще працювали в зоні відповідальності 122 бату, 22.12.2022 група розпочала здійснювати свій вихід із н-п Білогорівка. Рух розпочали здійснювати з 05:00 ранку. Поки група була в районі 13 точки відповідальності 90 бату. противником був здійснений артилерійський обстріл дороги, по котрій в цей момент двигалась наша група. Не дійшовши до точки евакуації позаду групи був розрив ворожого снаряду. Я понизив силует та обернувся, щоб переконатися чи вся група ціла і може двигатися далі. Мною не було виявлено командира. Він слідував крайнім в групі. Я попередив ОСОБА_22 в тому, що потрібно повернутися за командиром. Коли ми повернулися то через 10-15 метрів я виявив командира ЦВЄТКОВА лежачого на землі без признаків свідомості. Відразу провів первинний огляд на ушкодження та відкриті поранення. В цей час командир був без свідомості. Лише час від часу приходив до свідомості та невнятно, щось говорив. Перевіривши командира ми з ОСОБА_23 звели його та потягнули до точки евакуації. Погрузивши його в авто ми поїхали до мед пункту в н-п. Закітне. По приїзду командир був переданий медичній бригаді для надання кваліфікованої медичної допомоги. Після надання допомоги медики запитали чи ми можем доправити самі командира в лікарню в Краматорську. Ми погодилися, але командир будучи вже при свідомості побажав заїхати до командира бригади полковника ОСОБА_24 для доповіді, що командир наразі 300. Ми заїхали в н-п. Закітне для доповіді, але днювальний котрий був у наряді зробив доповідь до командира бригади ОСОБА_19 про прибуття нас. На що днювальному було відмовлено нас пропустити аргументуючи це тим, що прийомні години розпочинаються з 10:00. Щоб не втрачати час ми відправились до н-п. Краматорськ. Передали командира ОСОБА_21 лікарям. Попередньо забравши в нього зброю та спорядження. Амуніцію командира було передано старшині роти в той же день. А самі ми повернулись до н-п Сіверськ де дислокується наша рота.".
Начальник медичного пункту І БОП військової частини НОМЕР_5 старший лейтенант медичної служби ОСОБА_25 по телефону пояснив наступне:
По суті поставлених питань старший лейтенант ОСОБА_25 пояснив наступне в телефонній розмові: що 22.12 2022 близько 08:00 до мед пункту в АДРЕСА_3 звернувся капітан ОСОБА_26 і сказав що потрапив під арт.обстріл близько 05:50 між АДРЕСА_4 і сказав що має акубаротравму. Старший лейтенант ОСОБА_27 оглянув капітана ОСОБА_28 та діагностував підозру на акубаротравму та МВТ і склав форму 100. Надалі пораненому було запропоновано госпіталізацію евакуаційним транспортом до міської лікарні №3 м.Краматорськ, на що капітан ОСОБА_26 відповів, що його підвезуть автомобілем побратими. Старший лейтенант ОСОБА_29 віддав к-н ОСОБА_30 форму 100 і той поїхав до лікарні.».
Начальник госпітального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_2 капітан медичної служби ОСОБА_31 , у своїх поясненнях зазначив наступне:
До мед. пункту капітана ОСОБА_21 привили начальник мед.служби ОСОБА_32 та ком.мед.роти капітан ОСОБА_33 близько 9:00 22.12.2022 з їх слів даний пацієнт отримав акубаротравму та почуває себе не задовільно відмічалась виражена приглухуватість та приглушеність. Спільно оглянутий мною та черговим травматологом 3 лікарні для виключення перелому кісток головного мозку. Об`єктивно на час огляду крові ліквору в ухах не було, свідомість була ясна, дещо з запізненням відповідав на запитання. Після рентгену цілісність кісток черепа була збережена рекомендовано дообстеження в зв`язку з майже повною втратою відсутності слуху з правої сторони, було встановлений попередній діагноз: МВТ так як хворий був привезений з стабілізаційного пункту під час арт обстріле в н.п. Білогорівка в 5:50 22.12.2022. Повний попередній діагноз МВТ струс голов.мозку, акубаротравма підозра на розрив барабанної перетинки справа так як в хворого в анамнезі є перенесений вище вказаний діагноз більше того він оперований з приводу даного захворювання. Консілярно було прийнято рішення з вищевказаними спеціалістами про дообстеження. Рекомендовано аудіометрія, консультація лора та невролога рекомендаційні заключення яких вказували на госпіталізацію даного пацієнта для подальшого лікування в профільного спеціаліста. Від евакуації стаціонарним транспортом медичної бригади відмовився. Тому подальший напрямок та про його госпіталізацію не знаю нічого, про що повідомив начальника медичної служби ОСОБА_34 . Також 23.12.2022 аналогічно доповів командиру бригади.».
Старший ординатор ОПВ медичної роти військової частини НОМЕР_2 капітан медичної служби ОСОБА_35 у своїх поясненнях зазначив наступне:
Дійсним доповідаю, що 22.12.2022 я капітан м/с ОСОБА_36 перебував черговим лікарем госпітального відділення медичної роти. В мою зміну поступив капітан ОСОБА_10 зі скаргами на погіршення слуху на праве вухо. На капітана ОСОБА_37 була попередньо заведе на форм 100 капітаном м/с ОСОБА_38 , на момент прибуття до госпітального відділення капітан ОСОБА_11 був обстежений отоларингологом, виконана аудіометрія. На підставі діагнозу, встановленим вузькопрофільним спеціалістом, вирішено питання про евакуацію капітана ОСОБА_21 на наступний етап медичної евакуації ВМКЦ Східного регіону м. Дніпро.
Начальник медичної служби військової частини НОМЕР_2 старший лейтенант медичної служби ОСОБА_39 , у своїх поясненнях зазначив наступне:
"Близько 10:30 капітан ОСОБА_11 з`явився в клінічну лікарню №3 м. Краматорськ де я старший лейтенант медичної служби ОСОБА_40 зустрів його в коридорі з формою 100 і він запитав куди йому звернутися, я йому сказав що потрібно звернутись на травм пункт і знайти капітана ОСОБА_41 який в той день відповідав за прийом на травм пункті. За 5-10 хв. мені перетелефонував капітан ОСОБА_42 який не міг знайти капітана ОСОБА_41 тому що переплутав ім`я по батькові лікаря, оскільки на той момент у мене виникли справи на травм пункті я сказав щоб він дочекався мене, зустрів я його біля входу ми разом знайшли капітана МАЛАНЧУКА в кабінеті прийому травматолога. Далі обстеженням займався капітан ОСОБА_43 . Через 1:30-2:00 год. зателефонував капітан ОСОБА_44 та сказав, що зважаючи на симптоматику хворий потребує подальшого дообстеження в госпіталі м.Дніпро і запитав чи не проти я щоб капітана туди доправили знайомі власним транспортом, проти цього я заперечувати не став.».
Старший оперативний черговий відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_45 у своїх поясненнях зазначив наступне:
Виконуючи обов`язки оперативного чергового основного командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 з 09/години 22.12.2022 по 09/годину 23. і2.2022 близько о 21:30 отримав повідомлення в звіті про поранених начальника медичної служби про те, що командир роти снайперів знаходиться (евакуйований) в лікарні у м.Краматорськ з отриманими в наслідок обстрілу пораненнями. Про те доповідей від КСП підпорядкованих підрозділів про обстріли ти поранення командира роти снайперів капітана ОСОБА_46 не надходили. Від управління підрозділи даної інформації також не надходило..
Офіцер штабу військової частини НОМЕР_6 старший лейтенант ОСОБА_47 , по телефону пояснив наступне:
Виконуючи обов`язки оперативного чергового командно-спостережного пункту військової частини НОМЕР_7 з 09:00 22.12.2022 року по 09:00 23.12.2022 року доповідей про обстріли району оборони батальйону не отримував, доповідей про поранення командира роти снайперів капітана ОСОБА_8 не надходило.
Як вбачається з матеріалів службового розслідування, факт здійснення 22.12.2022 у період часу з 05.50 по 06.10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько-окупаційних військ ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області у ході проведення розслідування не підтвердили ані відповідальні посадові особи командно-спостережних пунктів підпорядкованих військових частин НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ані старший оперативний черговий військової частини НОМЕР_2 , який виконував службові обов`язки у цей день. Окрім того, за фактом здійснення зазначеного артилерійського обстрілу відсутні жодні відомості в журналі ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 , а відповідно й у підсумковому бойовому донесені бригади. Також службовим розслідуванням встановлено, що за час безпосередньої участі в бойових діях капітан ОСОБА_11 неодноразово отримував травми та контузії, що підтверджується відповідними медичними документами та висновками проведених службових розслідувань за вказаними фактами.
Враховуючи вищевикладене, факт вчинення 22.12.2022 самокаліцтва (умисного нанесення собі тілесних ушкоджень) капітаном ОСОБА_48 , за вищевказаних обставин не знайшов свого об`єктивного підтвердження, а тому встановлений 22.12.2022 капітану ОСОБА_49 діагноз: МВТ, СГМ акубаротравма, підозра на розрив барабанної перетинки справа, військовою посадовою особою, що проводить службове розслідування, ставиться під сумнів.
Таким чином, у ході проведення цього службового розслідуванням факт отримання травм (поранення, контузії) 22.12.2022 капітаном ОСОБА_50 , командиром роти снайперів військової частини НОМЕР_2 в районі бойових дій поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області в ході виконання бойового завдання за призначенням, за вищевказаними обставинами не знайшов об`єктивного підтвердження.
Також в розділі 4 «Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування» зазначено капітан ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову служби на посаді командира роги снайперів військової частини НОМЕР_2 через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, надав недостовірні відомості військовим посадовим особам військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення 22.12.2022 у період часу з 05.50 по 06.10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько- окупаційних військ ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок якого ним отримано травми (контузії) під час виконання бойового завдання у складі підрозділу в районі бойових дій.
Своїми діями військовослужбовець військової служби за контрактом капітан ОСОБА_10 порушив наступні вимоги нормативно-правових актів:
1. Дисциплінарний статут Збройних Сил України, закон України від 24.03.1999 №551-ХІV (зі змінами):
"4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів України. Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів:
поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
2. Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, закон України від 24.03.1999 №548-ХІV (зі змінами):
11. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України. Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання"
12. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця парадної кімнат 12. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця парадної кімнат тощо).
тощо).Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста недисциплінованість зазначеного військовослужбовця та халатне ставлення останнього до обов`язків військової служби за контрактом у Збройних Силах України. Порушення вимог Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів військовослужбовцем щодо встановленого порядку проходження військової служби за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №117 від 24.01.2023р. наказано:
1. Службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2022 №1103 «Про призначення службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_8 » - вважати завершеним.
2. За порушення обов`язків військової служби, а саме пунктів 11-12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у частині обов`язку кожного військовослужбовця сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, про все що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, а також за надання недостовірних відомостей військовим посадовим особам військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення 22.12.2022 у період з 05.50 по 06.10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько-окупаційних військ ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок якого ним отримано травми (контузії) під час виконання бойового завдання у складі підрозділів в районі бойових дій, притягнути капітана ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності, накласти дисциплінарне стягнення оголосити сувору догану.
В констатуючій частини зазначеного наказу зазначено, зокрема, що капітан ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді командира роти снайперів військової частини НОМЕР_2 через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, надав недостовірні відомості військовим посадовим особам військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення 22.12.2022 у період часу з 05:50 по 06:10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько-окупаційних військ ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок якого ним отримано травми (контузії) під час виконання бойового завдання у складі підрозділу в районі бойових дій, чим порушив вимоги Статуту Збройних Сил України.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу, суд виходить з наступного.
Спірні відносини врегульовані законами України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", від 24.03.1999 № 548-XIV "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України", Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з ч.1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2-4 статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення № 1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Відповідно до правових норм, зазначених в статтях 4, 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Згідно з статтями 16 та 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
При цьому, правовими нормами статей 11-12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Приписами статей 1 та 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна досягається, зокрема, й шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України (стаття 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ свідчать, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Відповідно до вимог статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Положеннями статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Водночас, згідно з статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) склад (ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608).
За визначенням, наведеним в пункті 2 розділу І Порядку № 608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися, у разі:
- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;
- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;
- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;
- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;
- втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;
- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;
- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;
- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;
- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;
- скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку №608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.
Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
Згідно вимог пункту 9 розділу ІІІ Порядку № 608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Правовими нормами розділу V Порядку № 608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічні норми закріплені також і в статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, яка окрім права командира прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, вину якого повністю доведено, також передбачає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
З аналізу наведених норм слідує що службове розслідування, як діяльність зі збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про наявність в діях військовослужбовця складу правопорушення, проводиться стосовно конкретної особи (осіб), яка (які) під час проведення службового розслідування має (мають) комплекс гарантованих їй (їм) прав, як-от: права відмовитися від давання пояснень або ж, навпаки, права надати письмові пояснення щодо обставин вчинення проступку (правопорушення) разом з власними доказами правомірності своїх дій (доказами невинуватості); права заявляти клопотання, в тому числі про приєднання до матеріалів службового розслідування нових документів, про отримання пояснень від осіб, які мають відношення до події, що розслідується, про ознайомлення з матеріалами розслідування тощо; зрештою, права на захист, яке включає і право на користування допомогою адвоката.
Отже, статус військовослужбовця під час службового розслідування, як особи щодо якої призначено та проводиться таке розслідування, означає набуття цим військовослужбовцем статусу повноправного учасника службового розслідування, який, користуючись наданими йому правами, може доводити перед особою (особами), який (які) його проводять, факт відсутності у його діяннях складу дисциплінарного проступку (правопорушення).
Таким чином, рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може бути прийняте за умови встановлення під час службового розслідування факту невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку, а також його вини у вказаних діях, а також за умови забезпечення військовослужбовцю усіх відповідних прав.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного наказу та застосування до позивача дисциплінарної відповідальності був висновок службового розслідування про надання позивачем недостовірних відомостей військовим посадовим особам військової частини НОМЕР_2 щодо здійснення 22.12.2022 у період часу з 05:50 по 06:10 год. артилерійського обстрілу з боку підрозділів російсько-окупаційних військ ділянки місцевості поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, внаслідок якого ним отримано травми (контузії) під час виконання бойового завдання у складі підрозділу в районі бойових дій.
Також, матеріали службового розслідування не містять оцінку доводам командира відділення роти снайперів військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_51 та снайпера (ІІ категорії) роти снайперів військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_52 (учасників групи по виконанню, разом з позивачем, бойового завдання протягом 20-21.12.2022. в зоні відповідальності 122 бат. 1 бат. та по-можливості 90 бат.), про здійснення ворогом артилерійського обстрілу під час повернення до точки евакуації та про відмову полк. ОСОБА_19 у заслухані доповіді кап. ОСОБА_10 до 10:00 ранку.
Таким чином, висновки відповідача про порушення ОСОБА_1 обов`язків військової служби не можуть бути визнанні обґрунтованими та повними.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
У цьому контексті, суд звертає увагу на справу «Серявін та інші проти України» рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року, згідно якої зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У справі «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є наслідком для їх задоволення.
Також судом встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до ч.1ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Вирішуючи клопотання, суд виходить із того, що 05.01.2023 року між адвокатом Громовим Юліаном Анатолійовичем та ОСОБА_1 укладено договір №01/23 про надання правничої допомоги, згідно предмета якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати клієнтові правничу допомогу.
Згідно додаткової угоди №1 від 16.02.2023р. до договору про надання правничої допомоги №01/23 від 05.01.2023р. сторони домовилися встановити наступні розміри, порядок і умови оплати клієнтом гонорару адвокату, а саме розгляд національним судом першої інстанції 5000,00 грн., незалежно від результату остаточного розгляду справи судом першої інстанції, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до акту №1 наданих послуг від 13.04.2023р. адвокатом надані послуги щодо розгляду судом справи №160/3372/23 на суму 5000,00 грн. в т.ч. оформлення позовної заяви 2500,00 грн. та оформлення відповіді на відзив 2500,00 грн.
Пунктом 3.2рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Таким чином, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).
Крім того, відповідно до положень п.9 ч.1ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Частиною 2ст.13 вказаного закону визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Враховуючи, що на підставі досліджених матеріалів даної справи суд дійшов висновку, що дана справа є адміністративною справою незначної складності (малозначна справа), та наявність у позивача права на безоплатну вторинну правову допомогу, суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в даній справі, та як наслідок відсутність підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини № НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 24.01.2023 року №117 "Про результати службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 ", яким оголошено сувору догану командиру роти снайперів В/Ч НОМЕР_2 капітану ОСОБА_53 та вирішено питання щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко