Справа № 420/15318/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 жовтня 2022 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку на нерухоме майно у розмірі 13 007,50 грн.

Позовні вимоги Головне управління ДПС у Миколаївській області обґрунтовує тим, що податковий борг складається з:

1. Податок на доходи з фізичних осіб: згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи від 11.07.2019 №7034 в сумі 4519,36 грн термін сплати 31.07.2019; Згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи від 26.06.2020 №5564 в сумі 4 689,36 грн термін сплати 30.09.2020;

2. Військовий збір: згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи від 11.07.2019 №7034 в сумі 376,61 грн термін сплати 31.07.2019; Згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи від 26.06.2020 №5564 в сумі 390,78 грн термін сплати 30.09.2020;

3. Земельний податок з фізичних осіб: згідно з ППР (форми «Ф» № 3-1409 від 29.04.2020 в сумі 3897,73 (часткова сплата 866,34) грн строк сплати 29.08.2020.

31.10.2022 судом скеровано запит щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

04.11.2022 до суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вх.№ЕП/32542/23) надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 за вказаними даними не значиться.

20.12.2022 від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вх.№ЕП/37637/23) надійшла інформація повторно.

22.12.2022 судом скеровано запит щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України.

23.01.2023 до суду від Державної міграційної служби України (вх.№2042/23) надійшов лист, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_1 не встановлено.

Ухвалою судді від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч.1 ст.130 КАС України, 03.04.2023 на веб-порталі судової влади опубліковано оголошення про відкриття провадження по адміністративній справі №420/15318/22.

30.03.2023 суд ухвалив у задоволенні заяви представника позивача Максименка К.Ю., про визнання поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновлення строку - відмовити.

Копія ухвали від 30.01.2023 направлена на останню відому адресу ОСОБА_1 , проте, поштове відправлення повернулось з підстав «за закінченням терміну зберігання».

На підставі ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 11.07.2019 скерував на адресу Головного управління ДПС у Миколаївській області (Южноукраїнське управління, Доманівська ДПІ) податкову декларацію про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2018 рік (а.с.12), у рядку 18.1 «Сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року (додатне значення (рядок 13 рядок 14 рядок 15 рядок 16 рядок 17)» якої визначив показник 4519,36 грн та у рядку 19.1 «Сума податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року (графа 7 рядка 10)» визначив показник 376,61 грн.

ОСОБА_1 26.06.2020 скерував на адресу Головного управління ДПС у Миколаївській області (Южноукраїнське управління, Доманівська ДПІ) податкову декларацію про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2019 рік (а.с.11), у рядку 18.1 «Сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року (додатне значення (рядок 13 рядок 14 рядок 15 рядок 16 рядок 17)» якої визначив показник 4689,36 грн та у рядку 19.1 «Сума податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року (графа 7 рядка 10)» визначив показник 390,78 грн.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2020 №3-1409 (а.с.15), відповідно до якого визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати земельного податку з фізичних осіб (18010700) за 2020 рік у розмірі 3897,73 грн.

На зазначеному податковому повідомленні-рішенні міститься підпис відповідача про отримання.

Доказів оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять.

Головним управлінням ДПС в Миколаївській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 02.08.2019 №119338-54 (а.с.14), відповідно до якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 01.08.2019 становить 4895,97 грн.

Зазначена вимога форми «Ф» від 02.08.2019 №119338-54 була направлена на адресу ОСОБА_1 та отримана ним 19.08.2019(а.с.14).

Доказів оскарження вказаної вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки про податковий борг (а.с.8), інтегрованих карток платника податку (а.с.9-10, 13, 16), податковий борг ОСОБА_1 станом на 12.08.2021 становить 13007,50 грн, у т.ч.:

податок на доходи фізичних осіб у розмірі 9208,72 грн (за податковими деклараціями про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2018 та 2019 роки);

військовий збір у розмірі 767,39 грн (за податковими деклараціями про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2018 та 2019 роки);

земельний податок з фізичних осіб у розмірі 3031,39 грн (податкове повідомлення-рішення від 29.04.2020 №3-1409 з урахуванням часткової сплати у розмірі 866,34 грн).

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в сумі 13007,50 грн.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкове повідомлення-рішення від 29.04.2020 №3-1409, було надіслано контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення за податковою адресою у розумінні пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України.

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем знаходження останнього. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкове повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

Суд зазначає, що контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податку чи його представнику.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про прийняття відповідного рішення кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень.

У свою чергу відповідач податкові зобов`язання не сплатив, податкове повідомлення-рішення не оскаржив. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу. Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» від 02.08.2019 №119338-54 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав, а суд не здобув.

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

Окремо суд вважає зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з принципом диспозитивності, закріпленим статтею 9 КАС України, позивач сам вирішує, чи звертатися йому до суду з позовом, самостійно визначає зміст і обсяг позовних вимог, і користується при цьому повною свободою у межах визначених процесуальним законом механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для реалізації його прав.

При цьому, предметом розгляду у межах цієї справи не є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Миколаївській області, не є предметом розгляду й податкова вимога.

У той же час, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15, який враховується судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №824/399/17-а, від 24.09.2019 №825/1109/16.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Виходячи із системного аналізу положень Податкового кодексу України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначене відповідачу податкове зобов`язання у сумі 13007,50 грн є узгодженим та не сплачене ним у встановлений строк та не надано доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 13007,50 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 13007,50 грн, а саме з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, земельного податку з фізичних осіб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Головне управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА