Справа № 199/8796/22(2-а/199/93/22)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 199/8796/22(2-а/199/93/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2022 (суддя Руденко В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магали Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магали Олександра Олександровича, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00076220 до повідомлення серія ІД №01029412 від 25.10.2022;

- закрити провадження по справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП України за відсутністю в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2022 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що надані докази фотофіксації не містять достатню та повну інформацію стосовно предмету спірних правовідносин. Також суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в місці паркування автомобіля позивача був наявний дорожній знак зона паркування із табличкою способу поставлення транспортних засобів на стоянку.

Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить суд залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 жовтня 2022 року спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магалою Олександром Олександровичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 00076220 до повідомлення серія ІД № 01029412, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п.п. «б» п. 15.1 розділу 15 Правил дорожнього руху, в частині стоянки 29.08.2022 року о 12.14 год. автомобіля KIA SPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , на тротуарі в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 5 (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, атак само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб па територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абз. 3 ч. 1 ст. 2793 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з пп. «б» п. 15.10. ПДР, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Пункт 1.10 ПДР визначає:

тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Водночас відповідно до 15.6 ПДР дозволяється стоянка легкових автомобілів і мотоциклів у місяцях, позначених дорожніми знаками 5.38 (Місце для стоянки), 5.39 (Зона стоянки), встановленими з однією з табличок 7.6.2, 7.6.3, 7.6.5 тільки у спосіб, позначений на таблиці.

З матеріалів фотофіксації, яка здійснювалась за допомогою технічного засобу: Logic instrument fieldbook k 80v2, чітко видно, що транспортний засіб KIA SPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , був розташований на пішохідному тротуарі в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 5.

Фотознімки транспортного засобу KIA SPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , які були зроблені інспектором з паркування, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 142 КУпАП, зокрема, вказано географічні координати: 484649258, 360403915.

Зазначена фогофіксація у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП яка розміщена на веб-сайті ipkp.dniprorada.gov.ua є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Колегія суддів зазначає, що факт здійснення паркування позивачем безпосередньо на тротуарі підтверджується тим, що його транспортний засіб розташований майже по центру тротуару - елементу дороги, призначеному для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини. Для того щоб припаркуватися таким чином, позивач повинен був фактично проїхати по тротуару.

Стосовно доводів скаржника, що в місці паркування автомобіля позивача був наявний дорожній знак зона паркування із табличкою способу поставлення транспортних засобів на стоянку, слід зазначити наступне.

Відповідно до н. 20 Постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.05.2018 по справі №750/3679/17 визначено наступне: «Аналіз положень пункту 15.10 у взаємодії з пунктом 15.6 Правил дорожнього руху України дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках: А) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці; Б) па краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.».

З наданих позивачем до суду фото дійсно слідує, що біля будинку за адресою: м.Дніпро, вул. Челюскіна, 5 є знак зона паркування і табличка способу поставлення транспортних засобів на стоянку.

Порівнявши фото надані на підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення та фото із знаками надані позивачем, колегія суддів зазначає, що позивач не дотримався таблички способу поставлення транспортних засобів на стоянку, оскільки з фото на підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення слідує, що позивач припаркував автомобіль не у спосіб позначений на табличці.

Враховуючи встановлені обставини, дослідивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2022 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко