Справа № 127/801/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/801/23 Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

19 квітня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Мазая В.М.,

представника відповідача: Мельника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство "МУНІЦИПАЛЬНА ВАРТА" Вінницької міської ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суд Вінницької області з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство "МУНІЦИПАЛЬНА ВАРТА" Вінницької міської ради, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №454 від 30 грудня 2022 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення п.п.6.9.4.(3) та 7.1.3. «Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади» затверджених рішенням Вінницької міської ради від 22 травня 2020 року № 2254 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2024 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, прийняти постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22 листопада 2022 року головним інспектором КП «МУНІЦИПАЛЬНА ВАРТА» ВМР Омельяненко К.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії МВ № 000199 відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.7.1.3., 6.9.4 (3) Правил благоустрою території ВМТГ, а саме: 22 листопада 2022 року виявлено факт не своєчасного очищення від снігу та льоду прилеглих територій багатоквартирних будинків за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

30 грудня 2022 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову №454 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що директор ОСОБА_1 22 листопада 2022 року у м. Вінниця по вул. Лялі Ратушної, 28 несвоєчасно очистив від снігу і льоду прилеглі, прибудинкові території до багатоквартирних будинків, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п. 6.9.4 (3), 7.1.3 «Правил благоустрою території Вінницької міської територіальної громади» і посягнув на встановлений громадський порядок.

Позивач, вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" 2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон № 2807-IV) встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства, Рада міністрів самоврядування Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Статтею 12 Закону №2807-IV передбачено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об`єктів благоустрою населених пунктів відповідно до статті 13 зазначеного Закону належать: 1) території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози , проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів згідно із статтею 17 Закону №2807-IV зобов`язані, зокрема, утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту, прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Також, відповідно до ч. 1 ст.34 Закону №2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Рішенням Вінницької міської ради від 22 травня 2020 року № 2254 затверджено «Правила благоустрою території Вінницької міської територіальної громади», які є нормативно-правовим актом, яким установлюються вимоги щодо благоустрою Вінницької міської територіальної громади.

Пунктом 6.9.4. (3) Правил передбачено, що балансоутримувачі або особи, які утримують відповідні території, закріплені за ними відповідно договору або визначені цими Правилами зобов`язані своєчасно очищати від снігу та льоду відповідні території.

З п. 7.1.3. Правил вбачається, що покриття дворів, тротуарів, велосипедних доріжок, проїжджої частини, територій, прилеглих до будівель громадської забудови, прибудинкової території, території спеціального використання, розподіл якої здійснюється на підставі землевпорядної документації, у тому числі до будівель та територій, що утримуються ОСББ на відстані 20 метрів від межі відведеної земельної ділянки та до проїзної частини вулиці покладається на балансоутримувача будівель, ОСББ, управляючі компанії, які згідно договору, надають послуги по утриманню відповідних територій.

Колегія суддів вважає, що при винесенні постанови №454 від 30 грудня 2022 року про накладення на директора ТОВ "ЖЕО" ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було порушено вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.1-2 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 152 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч.2 ст.5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Отже, притягнення до відповідальності за ст.152 КУпАП відбувається саме адміністративними комісіями виконавчих комітетів.

В свою чергу, як вказано вище, згідно з ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності та ст.295 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з абз.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, згідно з ч.2-3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та протокол про адмінправопорушення, складання якого передувало ухваленню вказаної постанови, не містить інформації про засоби фіксації правопорушення.

В порушення вимог статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення. Разом з тим, з наданих доказів (фотографій) не можливо встановити порушення, оскільки дані фото не вказують на адресу (місце правопорушення)

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що єдиний свідок правопорушення ОСОБА_2 є головним інспектором КП «Муніципальна Варта», який фактично в цей час фіксував та складав інший протокол про адміністративне правопорушення №000155 від 22.11.2022.

Не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Виходячи з аналізу вищевказаної правової норми колегія судді зазначає, що за вчинення кожного адміністративного правопорушення має бути складено окремий протокол.

При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії МВ №00199 встановлено порушення вимог п.6.9.4 (3) та 7.1.3 Правил благоустрою Вінницької міської територіальної громади за різними адресами: вул. Л. Ратушної, 20, вул. Л. Ратушної, 24, вул. Л. Ратушної, 28, вул. Д. Галицького 16, вул. О. Бурбело, 3, вул. О. Бурбело, 5 в м. Вінниці.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень, в супереч вимог ч.1 ст.254 КУпАП, складено лише один протоком про адміністративне правопорушення серії МВ №00199 відразу на шість різних адрес де було виявлено порушення вимог п.6.9.4 (3) та 7.1.3 Правил благоустрою Вінницької міської територіальної.

Крім того, ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Факт правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки доведено, що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №454 від 30 грудня 2022 року винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради щодо ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.