Справа № 442/1365/23
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1365/23
Провадження №2-а/442/26/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судових засідань Федишин Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою серії ЕАС№6589141 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до фабули правопорушення викладеного в постановісерії ЕАС №6589141 24.02.2023 року о 08.35год. в м.Городок на вул.Львівська, 535 ОСОБА_1 керував транспортним засобомBMW 320 D, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому були затемнені бокові передні вікна, світлопропускання скла становило 15,8 %. Замір проводився із використанням приладу для вимірювання світлопропускання скла EGM-1 S/N 2660, чим порушив п.31.4.7. ПДР України інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Зазначає, що світлопропускання бокового переднього лівого скла було виміряно лише в одному місці, без попереднього визначення умов такого вимірювання (інспектором УПП не визначалась температура, тиск та відносна вологість), про що свідчить відсутність відповідного акту. Вказує, що в наданні для ознайомлення сертифікату відповідності стандартам приладу для вимірювання світлопропускання скла EGM 1 SAIN 2650 працівником поліції йому було відмовлено. Звертає увагу на те, що для того щоб визначити рівень світлопропускання бокових передніх стекол транспортного засобу, інспектор УПП повинен визначити середнє-арифметичне результатів вимірювань трьох зразків скла, кожне з яких вимірюється в трьох точках, при умові дотримання умов температурного режиму ((20±5) С°), тиску (від 86 до 106 кПа) та вологості повітря ((60 ±20) %), згідно п.1 ГОСТ 27902, п.4.7 ГОСТ 5727-88, проте працівниками поліції цих вимог дотримано не було. Будь-яких інших доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, зокрема акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання не складалося. Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження встановлення показників температури та вологості повітря.Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6589141 від 24.02.2023.

Ухвалою від 02.03.2023було залишено дану позовну заяву без руху та надано 10-денний термін для усунення недоліків.

Недоліки позову були усунені та ухвалою суду від 06.03.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі, призначено до розгляду на 16.03.2023 року.

Ухвалою суду від 23.03.2023 замінено відповідача у даній справі на Управління патрульної поліції у Львівській області та відкладено розгляд справи на 03.04.2023.

Копію ухвали та позовну заяву з додатками надіслано відповідачу, і такі доставлені 31.03.2023, що підтверджується відомостями, отриманими з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за допомогою функції "відстеження".

В подальшому розгляд справи було відкладено на 20.04.2023 року. В судове засіданні сторони не з`явились.

Станом на 20.04 .2023 від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, хоча право подати такий було роз`яснено останньому в ухвалі про заміну відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подав.

Будь яких клопотань про наявність поважних причин неподання відзиву чи неможливість подання такого у визначений судом строк не надано, а відтак неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 24 лютого 2023 року старшим сержантом поліції Безруковим Ю.С. Управління патрульної поліції у Львівській області, винесено постанову серії ЕАС №6589141 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 24.02.2023 року о 08.35 год. в м.Городок по вул.Львівська, 535 керував транспортним засобом BMW 320 D, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому були затемнені бокові передні вікна, світлопропускання скла становило 15,8 %. Замір проводився із використанням приладу для вимірювання світлопропускання скла EGM-1 S/N 2660, чим порушив п.31.4.7. ПДР України інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, у зв"язку з чим на нього було накладено штраф в розмірі 340 грн.

Диспозицією частини ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім іншого, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 31.4.7(в) ПДР України, не дозволяється експлуатація транспортних засобів на скло якого встановлено додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Замір світлопропускання бокових передніх вікон вищевказаного автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , в момент зупинки здійснювався поліцейським за допомогою приладу EGM-1 S/N 2660.

Відповідно до норми ст. 16 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Призначені органи з оцінки відповідності повідомляють науковому метрологічному центру, уповноваженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності, на ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, про видані ними сертифікати перевірки типу засобів вимірювальної техніки.

Сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.

Разом з тим, «прилад для вимірювання світлопропускання скла EGM-1» не входить до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 437 від 05.04.2012 року, не має сертифікату перевірки (затвердження) типу засобу вимірювальної техніки, у зв`язку з чим він не підлягає експлуатації на законодавчо регульованому рівні та його використання працівниками управління патрульної поліції під час виконання завдань із забезпечення безпеки дорожнього руху є неправомірним.

Будь-яких пояснень та аргументів на спростування встановлених вище обставин та на підтвердження правомірності використання поліцейським приладу для вимірювання світлопропускання скла «EGM-1» суду надано не було.

Поряд з цим, помилковим є посилання позивача на умови випробування та визначення оптичних властивостей засобу вимірювальної техніки під час визначення прозорості (світлопропускання) бокового скла автомобіля, визначені ГОСТом 5727-88 та ГОСТом 27902, дія яких не поширюється на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Представники Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції відзиву на позов не подали, тим самим будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного порушення, не привели та не надали, приведені в позові твердження не спростували.

З точки зору ч.2 ст.77 КАС України процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана позивачем постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Суд вважає, що сама лише постанова, складена інспектором, не може бути об`єктивним доказом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Це відповідає позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі № 177/525/17 / провадження № К/9901/34580/18/.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи у їх сукупності, які не спростовані жодними належними і допустимими доводами відповідача, суд приходить до висновку про існування підстав вважати, що під час винесення оскаржуваної постанови серії ЕАС №6589141 від 24.02.2022 року не було з`ясовано всіх обставин справи, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які б ствердно і достовірно підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та дотримання порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення, а тому спростувати пояснення ОСОБА_1 не має можливості і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом скасування оскаржуваної постанови, а провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС№6589141 від 24лютого 2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в poзмірі 340 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Курус Р.І.