Справа № 440/14370/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Кукоба О.О.

11 квітня 2023 р.Справа № 440/14370/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області та фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року по справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В с т а н о в и в:

03.11.2021 року позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФО-П ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області (далі ГУ ДПС в Полтавській області, контролюючий орган) від 25.08.2021 року:

№ 5, яким до позивача на підставі акту перевірки № 6017/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06.08.2021 року за встановлені порушення п. 1 ст. 3, ст. 11 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 309.030,28 грн (т. 1, а.с. 36);

№ 5, яким до позивача на підставі акту перевірки № 6017/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06.08.2021 оку за встановлені порушення ч.ч. 12, 15 ст. 18 Закону № 265/95-ВР, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 128.290,69 грн (т. 1, а.с. 37).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення порядку проведення розрахунків. На переконання позивача, податковий орган порушив порядок проведення фактичної перевірки, оскільки наказ про її призначення не містить посилань на підставу проведення заходу контролю за його господарською діяльністю. Окрім того, у ході проведення фактичної перевірки ревізорами не здобуто належних і допустимих доказів, що у достатній мірі свідчили б про порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, ГУ ДПС у Полтавській області зазначає, що фактична перевірка позивача проведена на підставах, визначених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у зв`язку з наявністю інформації, що свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, по що зазначено в наказі ГУ про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання № 1735-П від 28.07.2021 року.

В ході проведення перевірки були встановлені порушення суб`єктом господарювання п. 1 та п. 13 ст. 3; ч.ч. 12, 15 ст. 18 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послу» (далі Закон № 265/95-ВР), а саме: - продаж пачки сигарет «Стронг Армійські» за ціною 34,30 грн та пляшки шампанського солодкого «вілла Крим Салюте», міст. 0,75 л за ціною 113,50 грн, при цьому чек РРО не набирався та не надавався 147,80 грн; - факт незабезпечення у період з 12.11.2020 року по 28.07.2021 року проведення розрахункових операцій через РРО за продані товари розрахунок за які здійснено у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів, а саме платіжних банківських карток та банківського терміналу. Загальна сума становить 607.772,75 грн; - факт реалізації однієї пачки сигарет «Стронг Армійські» за ціною 34,30 грн, у той час як на пачці виробником вказана ціна 32,39 грн, тобто за ціною вищою максимальної роздрібної ціни; - при продажі 23.01.2021 року 10 пачок сигарет «Стронг Армійські» за ціною 28,50 грн за пачку на суму 285 грн (чек № 701 від 23.01.2021ґ о 21.10, згідно електронних копій розрахункових документів, що передаються по дротових або бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу) у копії розрахункового документу код згідно УКТЗЕД зазначено не вірний, вірний ; - факт реалізації у період з 27.01.2021 року по 26.07.2021 року 143 пляшок вина ігристого в асортименті (із зазначенням в чеку коду товарної підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД 0 ) за цінами нижчими встановлених мінімальних роздрібних цін.

Факт допущення ФО-П ОСОБА_1 зазначених порушень зафіксований Актом фактичної перевірки від 09.08.2021 року № 6017/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06.08.2021 року, на підставі якого та доданих до нього документів обґрунтовано прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року адміністративний позов ФО-П ОСОБА_1 задоволений частково.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 25.08.2021 року № 5. У задоволені вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 25.08.2021 року № 5 позивачу відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача стягнуто 3.039,30 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Судове рішення вмотивовано установленим судом про те, що підставою для проведення фактичної перевірки господарської одиниці, у якій здійснює підприємницьку діяльність ФО-П ОСОБА_1 , було отримано від відділу фактичних перевірок місць роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижче мінімальних та доповідної записки за підписом начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту відповідача. Суд зазначив, що відповідач мав повноваження на проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача з підстав. передбаченої п.п. 80.2.5 п. 80.5 ст. 80 ПК України, оскільки у цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

До початку проведення перевірки уповноваженій особі платника податків - продавцю ОСОБА_2 29.07.2021 року вручено копію наказу та пред`явлено службові посвідчення і направлення на перевірку, що остання підтвердила підписами у корінцях направлень (а.с. 75-76).

Уповноважена особа платника податків здійснила допуск посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, щодо її проведення не заперечувала.

У ході перевірки, окрім іншого, встановлено факт реалізації (продажу) однієї пачки сигарет «Стронг Армійські» за ціною 34,30 грн (виробник ТзОВ «Вінницька тютюнова фабрика», дата виготовлення 04.05.2021 року), на пачці виробником вказана ціна 32,39 грн.

Крім того, продавцем реалізовано одну пляшку вина ігристого солодкого «Вілла Крим Асті Салюте» місткістю 0,75 л, вміст спирту 10,00-13,5% об. При цьому відповідно до почекової інформації ціна вина ігристого вказана 101,30 грн (а.с. 73), а мінімальна роздрібна ціна пляшки вина ігристого відповідно до постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 - 109,00 грн.

Наведені обставини підтверджені поясненнями продавця (а.с. 84) внаслідок чого суд визнав безпідставними доводи позивача про відсутність факту реалізації сигарет та вина ігристого.

Усього на реалізації у господарській одиниці перебували тютюнові вироби вартістю 112.703,69 грн та 143 пляшки вина ігристого загальною вартістю 15.587,00 грн (143 х 109,00 грн) (а.с. 73, 78-83).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що податковим повідомленням-рішенням відповідача від 25.08.2021 року № 5 до ФО-П ОСОБА_1 правомірно застосовані штрафні (фінансові) санкції загалом у розмірі 128.290,69 грн (112703,69 грн + 15587,00 грн).

Також судом зазначено, що у ході фактичної перевірки встановлено, що суб`єктом господарювання не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на суму 607.860,55 грн.

Зокрема, при продажу 29.07.2021 року пачки сигарет «Стронг Армійські» та пляшки вина ігристого солодкого «Вілла Крим Асті Салюте» місткістю 0,75 л продавцем не проведено операцію через РРО та не видано покупцю чек.

Крім того встановлено, що за період з 12.11.2020 року до 28.07.2021 року суб`єктом господарювання не забезпечено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій при продажу товарів, розрахунок за які покупцями здійснено у безготівковій формі, загалом на суму 607.712,75 грн. Також відповідач зазначив, що позивач не забезпечив проведення розрахункової операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), а саме - при продажу 23.01.2021 о 21:10 сигарил «Стронг Армійські» у розрахунковому документі вказаний код УКТ ЗЕД , що відповідає сигаретам з фільтром; правильний код УКТ ЗЕД сигарил - .

Разом з цим, суд зі змісту наказу від 28.07.2021 року № 1735-П та направлень на перевірку від 28.07.2021 рок №№ 2443, 2444 (а.с. 75-76, 96) встановив, що підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач визначив положення п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у силу яких фактична перевірка може проводитися (...) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Тобто, цим пунктом не передбачено проведення перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахунків через РРО. Натомість, така підстава передбачена підпунктами 80.2.1, 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, однак вищезгадані наказ та направлення на перевірку посилань на зазначену норми закону не містять.

Наведене, на думку суду, свідчить про недотримання контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 в частині з`ясування питань про дотримання позивачем вимог законодавства щодо проведення розрахунків, зокрема, Закону № 265/95-ВР.

Суд врахував, що податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 25.08.2021року № 5 до ФО-П ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції загалом у розмірі 128.290,69 грн за порушення порядку проведення розрахунків через РРО. При цьому, це рішення прийняте відповідачем на підставі акта про результати фактичної перевірки щодо контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій, свідоцтв.

Означене послугувало підставою, для висновку по те, щ у спірних відносинах податковий орган застосував до платника податків штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог Закону № 265/95-ВР за результатами фактичної перевірки, проведеної на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, тоді як повноваження з перевірки щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій передбачені п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Дослідивши у судовому засіданні залучені до матеріалів справи копію наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2021 №1735-П "Про проведення фактичної перевірки" та акта від 06.08.2021 про результати фактичної перевірки суд встановив, що контролюючим органом призначено та проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 . До того ж, доповідна записка від 28.07.2021 року № 5958/16-31-07-05-09, що слугувала підставою для призначення фактичної перевірки у спірних відносинах, не містила відомостей про наявну у податкового органу інформацію щодо порушення позивачем порядку проведення розрахунків (а.с. 249).

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року згідно якого було частково задоволено його позовні вимоги, і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Доводи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні підставам позову, що заявлені в суді першої інстанції.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач ГУ ДПС у Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року в частині, якою судом задоволені вимоги адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 , та прийняти в цій частині нове судове рішення про відмову в їх задоволені.

Доводи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні аргументам, наведеним контролюючим органом в відзиві на адміністративний позов.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши пояснення представників сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційних скарг та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ФО-П ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом установлено, що ФО-П ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, у тому числі за КВЕД 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами».

Листом від 10.06.2021 року ДПС України зобов`язало територіальні органи організувати та провести фактичні перевірки місць роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за мінімальні, згідно додатку 1 до цього листа (т. 1, а.с. 248).

28.07.2021 року начальником відділу фактичних перевірок до керівника ГУ подана доповідна записка, якою він, із посиланням на означений вище лист ДПС України, просив надати дозвіл на проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 на підставі п.п. 80.2.5 ст. 80 ПК України (т. 1, а.с. 249).

Наказом від 28.07.2021 року № 1735-П, з метою контролю за обігом спиту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі п.п. 20.14, п. 20.1, ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 с. 80, п. 82.3 ст. 82 ПК України визначено повести з 29.07.2021 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ФО-П ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кременчуцькій район, за період з 12.11.2020 року по дату закінчення перевірки в установленому ПК України порядку (т. 1, а.с. 96).

На підставі Акту про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання № 1735-П від 28.07.2021 року та додатків до нього, за встановлені порушення п. 1 та п. 13 ст. 3, ч.ч. 12, 15 ст. 18 Закону № 265/95-ВР, відповідачем прийняті оспорюванні податкові повідомлення-рішення.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції, чинній на час дії спірних правовідносин; далі так само) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст. 80 ПК України. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У постановах від 12.08.2021 року у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі № 815/1978/18, від 05.11.2018 року у справі № 803/988/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4766/17, від 22.05.2018 року у справі № 810/1394/16 Верховний Суд вказав, що п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (з наступними змінами і доповненнями).

Водночас, у постанові від 16.09.2021 року у справі № 120/1431/20-а, на які посилається позивач у позовній заяві, а також у постанові від 12.10.2021 року у справі № 120/5729/20-а, Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

Наведена ФО-П ОСОБА_1 постанова Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі № 120/1431/20-а не є такою, що суперечать позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 року у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі № 815/1978/18, від 05.11.2018 року у справі № 803/988/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4766/17, від 22.05.2018 року у справі № 810/1394/16, якими уточнено і розширено підхід щодо застосування п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Частково погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що суд не звернув увагу, що в наказі від 28.07.2021 року № 1735-П підставі проведення перевірки відповідно до вичерпного переліку підстав, з яких може проводитися фактична перевірка, встановленого нормами п. 80.2 ст. 80 ПК України, відповідачем не зазначені. У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для проведення 29.07.2021 року фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 , оскільки правильність оформлення наказу про проведення фактичної перевірки та його повнота є однією із найважливіших передумов для того, щоб контролюючий орган приступив до її проведення. Саме визначені у наказі юридична і фактична підстави окреслюють предмет і межі перевірки, а в подальшому утворюють предмет доказування в адміністративній справі у разі виникнення спору, у тому числі про правомірність призначення перевірки.

Формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Відтак, довід ФО-П ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом норм п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України знайшов підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Враховуючи викладене, ГУ ДПС у Полтавській області не дотрималося вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 року у справі № 826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень ч. 2 ст. 74 КАС України щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої й було прийняте податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність останнього.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року підлягає скасуванню в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 , а позов ФО-П ОСОБА_1 - задоволенню. Підстав для задоволення апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області колегія суддів не вбачає.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегія суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно здійснює розподіл судових витрат.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути: 1.282,90 грн (платіжне доручення від 27.10.2021 року № 268 про сплату судового збору до суду першої інстанції, т. 1, а.с. 51) та 1.924,35 грн (платіжне доручення від 23.08.2022 року № 22 про сплату судового збору до суду першої інстанції, т. 2, а.с. 80) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року скасувати, в частині якою відмовлено у задоволенні вимог адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області від 25 серпня 2021 року № 5, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в цій частині.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області від 25 серпня 2021 року № 5.

В іншій частині, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Полтавській області () на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3207,25 (три тисячі двісті сім) гривень 25 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 20 квітня 2023 року.