Справа № 360/144/23
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

21 квітня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/144/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира від 20.01.2023 №20 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 20.01.2023.

При звільненні з військової служби позивачу виплачено грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Також в 2022 році позивачу виплачувалась грошова допомога для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Як зазначає позивач, до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено розміри вказаних вище виплат, відповідач не включив суми додаткової винагороди та індексації, які позивач отримував щомісячно.

Також, позивач вказав про ненадання відповідачем розрахунку нарахованих йому при звільненні сум.

В лютому 2023 року позивач через представника звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про виплачені позивачу при звільненні суми та у разі, якщо такі суми нараховані невірно, перерахувати та доплатити належні позивачу при звільненні суми, однак відповідь не надходила.

Позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 21.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали від 21.02.2023 була надіслана відповідачу, що підтверджується матеріалами електронної справи.

Правом надання відзиву відповідач не скористався.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.01.2023 №20 лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера 2 десантно-штурмового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 27 вересня 2022 року №251 з військової служби у запас за підпунктом «г», з 20 січня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Вказаним наказом серед іншого наказано виплатити позивачу щомісячну премію у розмірі 233% від посадового окладу відповідно до телеграми Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% від посадового окладу, оклад за військовим званням, щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та інші види грошового забезпечення відповідно до глави VI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» з 01 по 20 січня 2023 року; виплатити додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з розрахунку 30000 грн за період з січня по 20 січня 2023 року; виплатити грошову компенсацію за 25 діб невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік.

Дослідженням довідок та відповідей відповідача від 03.03.2023 №№133/1702 - 133/1708, наданих на запит адвокату позивача, судом встановлено, що позивачу у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 щомісячно нараховувалась індексація грошового забезпечення; у період з 01.03.2022 по 20.01.2023 щомісячно нараховувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік у сумі 18154,62 грн (до розрахунку увійшли складові: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за особливості проходження служби та премія); нараховано грошову компенсацію за 25 днів невикористаної щорічної основної відпустки у розмірі 17061,63 грн (до розрахунку увійшли складові: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби та премія).

Також відповідач у вказаних довідках зазначив про те, що індексація грошового забезпечення та додаткова винагорода не включаються до складу грошової допомоги для оздоровлення та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки і додаткової відпустки. Також вказав, що ОСОБА_1 не набув права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином судом встановлено, що позивачу взагалі не виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, а при розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки при звільненні до їх складових не увійшли індексація та додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена одноразова грошова допомога при звільненні сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації та зобов`язання відповідача провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 взагалі не виплачувалась, що підтверджується відповіддю відповідача на запит адвоката позивача від 03.03.2023 №133/1706.

Жодних доказів, які б підтвердили факт виплати відповідачем ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач суду не надав.

Суд розглядає справу лише в межах позовних вимог. Вимоги про наявність або відсутність права у позивача на виплату такої допомоги при звільненні не є предметом розгляду даної справи.

Оскільки така виплата відповідачем позивачу здійснена взагалі не була, тому у позивача відсутнє порушене право з боку відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислена одноразова грошова допомога при звільненні сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та індексації.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік індексації та зобов`язання відповідача провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації, то вони підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до частини 3 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктами 1 та 6 розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку №260).

Як встановив суд, відповідач нарахував та виплатив позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік та грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної відпустки без урахування при їх обрахунку індексації грошового забезпечення, що ним також не заперечується у відповіді на запит адвоката.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні основної відпустки. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру вказаних виплат знеціненого грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення позивача до розрахунку розміру грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані календарні дні основної відпустки.

Оскільки відповідачем цього зроблено не було, тому ним допущено протиправну бездіяльність.

Відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача провести перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Як наслідок, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити з корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Як вже зазначав суд раніше, згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

-щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Теж саме закріплено в пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 6 розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку №260).

Кабінетом Міністрів України 28.01.2022 прийнято постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 1 якої постановлено: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил […],виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)".

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 №133/1703 позивачу у період з 01.03.2022 по 20.01.2023 нараховувалась та виплачена додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. При цьому виплата відбувалась в різних розмірах: з березня по червень 2022 року - 100 000 грн, з липня по грудень 2022 року - 30 000 грн, у січні 2023 року -19 354,84 грн.

Аналізуючи норми вказаної Постанови, суд дійшов висновку про те, що додаткова винагорода є тимчасовою виплатою лише на період дії воєнного стану, при цьому її виплата залежить від певних умов. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів безпосередньої військової служби, так і від безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За таких обставин, додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, не являється щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення при визначенні розмірів як грошової допомоги для оздоровлення, так і грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Факт утримання податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, а також здійснення цих виплат відповідачем за рахунок коду економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», по вище викладеним мотивам не впливає на віднесення такої винагороди до щомісячного додаткового виду грошового забезпечення військовослужбовця, яке повинно бути включено до складових при визначенні розмірів грошової допомоги для оздоровлення та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Крім того, в самому Порядку №260 передбачено, що винагороди не входять до складових грошового забезпечення, з яких визначається розмір грошової допомоги для оздоровлення - пункт 6 розділу XXIII Порядку №260.

Тому, підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно не включив додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, до розрахунку складових грошового забезпечення позивача при визначенні розміру грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Як наслідок, у задоволенні цих вимог позивачу слід відмовити.

Посилання позивача на правовий висновок Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №620/2878/20, суд вважає неприйнятним, оскільки він не є релевантним до спірних правовідносин.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», отже судові витрати саме з приводу судового збору не вирішується. Про відшкодування інших судових витрат позивач суду не заявляв.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні індексації до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислені грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова