Справа № 420/15059/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/15059/22
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), у якому просив: визнати протиправними дії ГУПФУ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року; зобов`язати ГУПФУ нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року.

В обгрунтування позову було зазначено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначено пенсію за вислугу років. У березні 2018 року на виконання Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року та на підставі виданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, позивачу було здійснено перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 року, внаслідок якого виникла заборгованість за 2016-2017 роки. Однак, сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. виплачувалась в порядку згідно п.3 Постанови КМУ №103, а саме за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісяця окремою сумою в розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищення пенсії та місячним розміром отриманої пенсії в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.; з січня 2020 року по 30 червня 2021 року виплата здійснювалась щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. У відповідь на звернення позивача щодо нарахування та виплати компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01.01.2016 року по 30.06.2021 року, відповідач повідомив позивача про те, що правові підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні, оскільки виплату було проведено в порядку, визначеному пунктом 3 Постанови №103, а в подальшому в порядку, визначеному Постановою №1088.

Позивач вказує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/12704/18 від 14.05,2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, визнано протиправним та скасовано п.3 Постанови №103. Враховуючи викладене вище, а також те, що тривала не виплата частини перерахованої пенсії за минулі періоди сталася з вини відповідача, позивач вважає, що у відповідності до положень Закону №2050-ІІІ має право на компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням частини щомісячних пенсійних виплат, перерахованих йому відповідачем відповідно до вимог Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером ОВС та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

18.08.2022 р. представник позивача адвокат Драгомирова О. звернулась до відповідача з заявою, в якій, посилаючись на те, що у березні 2018 року на виконання Постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року ''Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб заявнику здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 р. у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення відповідно до Постанови КМУ від 11 листопада 2015 року №988 " Про грошове забезпечений поліцейських Національної поліції". Виплата розрахованої суми заборгованості за період з 01.01.2016 року по 31.03.2018 року здійснювалась з урахуванням розстрочки. Заявник зазначав, що оскільки перерахунок та виплата належних йому сум пенсії здійснена невчасно, він втратив частину доходів, а тому просив здійснити нарахування та виплатити йому компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії. (а.с. 6)

05.09.2022 р. ГУПФУ листом за №15000-0505-8/90032 повідомило представника позивача про те, що ГУПФУ 05.04.2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року на умовах та у розмірах, передбачених Постановою КМУ №103, на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, визначеного відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Виплата перерахованих пенсій відповідно до Постанови №103 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводилась з 1 січня 2018 року. Доплата пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року нарахована сумі 1536,60 грн, але у квітні 2018 року виплачена поштовим переказом в сумі 1142,48 грн у зв`язку з наявністю відрахувань за виконавчими документами. Нарахована доплата за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 9219,60 грн виплачувалась до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 р. - в розмірі 192,08 грн, а з 01.01.2020 р. - в розмірі 384,15 грн в порядку, визначеному Постановою КМУ №103. Станом на 01.07.2021 р. відкладена виплата ОСОБА_1 проведена в повному обсязі. (а.с. 10)

14.09.2022 р. ГУПФУ листом за №15018-12711/М-02/8-1500/22 повідомило представника позивача про те, що ГУПФУ 05.04.2018 р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. на умовах та у розмірах, передбачених Постановою КМУ №103 на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, визначеного відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Виплату перерахованих пенсій відповідно до Постанови особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводилась з 1 січня 2018 року. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. виплачувалась в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Доплата за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2021 р. в сумі 9219,60 грн виплачувалась до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 р. в розмірі 192,08 грн, а з 01.01.2020 р. - в розмірі 384,15 грн, в порядку, визначеному Постановою КМУ №103. Станом на 01.07.2021 р. відкладена виплата ОСОБА_1 проведена в повному обсязі. Враховуючи, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, законні підстави для компенсації втрати таких доходів відсутні. ( а.с. 7-8)

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо не проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 5 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується у листах-відповідях від 05.09.2022 р. та від 14.09.2022 р., а також у відзиві на позов, що 05.04.2018 р. на умовах та у розмірах, передбачених Постановою КМУ №103 на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, визначеного відповідно до Постанови КМУ №988, ГУПФУ з 01.01.2016 р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а виплата перерахованого рорзміру пенсії проводилась з 1 січня 2018 року у викладеному вище порядку, а станом на 01.07.2021 р. відкладена виплата ОСОБА_1 проведена в повному обсязі.

На думку суду першої інстанції, оскільки доплата пенсії за наслідками її перерахунку за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., з 01.01.2018 р. по 30.04.2018 р., з 01.01.2019 р. по 30.06.2021 р. остаточно виплачена позивачу лише 30.06.2021 р, а сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тому у даному ивпадку позивач має право на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Також, судом першої інстанції зазначено, що із системного аналізу правових норм вбачається, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 у справі №465/322/17.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 р. у справі №140/1547/19 Верховний Суд дійшов наступних висновків: « Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.»

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно до ст.2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за

який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону).

Згідно з пунктом 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 р. N159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

З аналізу наведеного вбачається, що діюче законодавство передбачає обов`язок установи (організації) по виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виключно у випадку порушення строків виплати повноважній особі доходів, які не мають разового характеру, зокрема пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

При цьому, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, а компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення (правова позиція висловлена Верховним судом від 20.02.2018 р. по справі №522/5664/17).

З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем заперечується наявність факту порушення ним встановлених строків виплати нарахованих доходів позивачу, і з відзиву на позов та і з апеляційної скарги вбачється посилання ГУПФУ на те, що ним не порушено строків виплати, пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась своєчасно. ГУПФУ 05.04.2018 р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. на умовах та у розмірах, передбачених Постановою КМУ №103 на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України и Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, визначеного відповідно до Постанови КМУ Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції від 11.11.2015 р. № 988.

Відповідач зазначив, що нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2021 р. в сумі 9219,60 грн. виплачувалась до пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 р. в розмірі 192,08 грн., а з 01.01.2020 р. в розмірі 384,15 грн. в порядку, визначеному Постановою КМУ №103.

Також, ГУПФУ наголошено, що перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок.

Колегія суддів не погоджуться з вказаними доводами відповідача та зазначає, що положеннями статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських (Статтю 63 доповнено новою частиною згідно із Законом № 900-VIII від 23.12.2015).

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), яка набрала чинності 02.12.2015 року, встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями (які перевищують посадові оклади та оклади за спеціальні звання колишніх працівників міліції).

Поряд з цим, 21 лютого 2018 року КМУ прийнято Постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103, п.3 якої передбачав перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до Постанови КМУ №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/12704/18 від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.

Розглядаючи вказану справу, апеляційний суд зазначав, що: «Отже, частина третя статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п.3 спірної Постанови КМ України №103 встановлює відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям, а тому звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.».

З наведеного у сукупності вбачається, що пенсії осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) підлягали перерахунку ще після прийняття Постанови КМУ №988, оскільки нею встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що перевищують посадові оклади та оклади за спеціальні звання колишніх працівників міліції.

Водночас, такий перерахунок та виплату було проведено лише з січня 2019 року і не в повному обсязі, а із застосуванням «відтермінування» щодо виплати в 2019 році (повний розрахунок відбувся в червні 2021 року), що свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року.

На підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.