Справа № 560/17699/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа №560/17699/21

адміністративне провадження № К/990/11611/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року, ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №560/17699/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії Меджибізької селищної ради, Меджибізької селищної ради Меджибізької ТГ про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Конкурсної комісії Меджибізької селищної ради, Меджибізької селищної ради Меджибізької ТГ в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення конкурсної комісії від 5 листопада 2021 року щодо визначення переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря КНП "Центр ПМСД Меджибізької селищної ради" ОСОБА_2 ;

- витребувати укладений між Меджибізькою селищною радою та ОСОБА_2 контракт, що є підтвердженням призначення ОСОБА_2 головним лікарем КНП "Центр ПМСД Меджибізької селищної ради" та скасувати його;

- винести ухвалу щодо відсторонення ОСОБА_2 від посади головного лікаря до прийняття рішення по справі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року клопотання про забезпечння позову ОСОБА_1 , яке зазначене у позовних вимогах, повернуто ОСОБА_1 - без розгляду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року закрито провадження у справі №560/17699/21 за позовом ОСОБА_1 до Меджибізької селищної ради Меджибізької ОТГ Хмельницької області, Конкурсної комісії Меджибізької селищної ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про скасування контракту укладеного між Меджибізькою селищною радою та ОСОБА_2 щодо призначення ОСОБА_2 головним лікарем КНП "Центр ПМСД Меджибізької селищної ради".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Конкурсної комісії Меджибізької селищної ради, Меджибізької селищної ради Меджибізької ТГ про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, позивачка звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), надіславши її 28 березня 2023 року засобами поштового зв`язку.

Скаржниця просить скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року, ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року у справі №560/17699/21, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року та ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги в частині оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року у справі №560/17699/21, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити з таких підстав.

Так, статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відтак, враховуючи те, що ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року у справі №560/17699/21 судом апеляційної інстанції не переглядалась, вона не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Водночас, вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, в частині оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №560/17699/21, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Аналіз конструкції частини четвертої статті 328 КАС України дає підстави для висновку, що зазначена норма містить дві умови, які в сукупності складають зміст категорії "підстави касаційного оскарження судових рішень".

Зміст першої з цих умов полягає в тому, що в касаційній скарзі обов`язково має зазначатися, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій оскаржених судових рішень. Ця умова має бути дотримана під час касаційного оскарження усіх судових рішень, визначених частиною першою статті 328 КАС України - рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, та постанов суду апеляційної інстанції.

Своєю чергою друга умова передбачає, що особа, яка подає касаційну скаргу, окрім зазначення неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права, має також навести одну з обставин, передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Отже, підставою для касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах, що не належать до справ незначної складності, є (1) зазначення фактів неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права, (2) та обов`язкове обґрунтуванням наявності однієї або кількох обставин, передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Натомість за правилами пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз норми пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України свідчить про те, що під час касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та в інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), заявник має обов`язково аргументувати у касаційній скарзі наявність однієї або кількох обставин, перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Одночасно суд касаційної інстанції наголошує, що умова, передбачена частиною четвертою статті 328 КАС України, щодо зазначення у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення судами першої та (або) апеляційної інстанцій оскаржених ним судових рішень, є загальною та має виконуватися у процесі оскарження в касаційному порядку усіх судових рішень, визначених частиною першою статті 328 КАС України, тобто така вимога стосується будь-яких рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанов суду апеляційної інстанції, незалежно від того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження чи за правилами загального позовного провадження.

Отже, (1) окрім наведення обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, особа, яка подає касаційну скаргу в справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), (2) має зазначати щодо, неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права припустився суд (припустилися суди) під час ухвалення оскаржених судових рішень, а також наводити обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування норм права і як саме воно вплинуло на ухвалення цих судових рішень.

Такі підстави викладаються в касаційній скарзі із обов`язковою вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, з одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цим судом під час формулювання відповідного висновку. Це дає змогу суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) дотримання норм процесуального права в конкретній справі.

Підставою перегляду оскаржених судових рішень заявниця зазначила підпункти "а-г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте, перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржниця не виклала передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку з посиланням на відповідний пункт вказаної статті.

Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення.

Зазначене свідчить, що скаржниця формально підійшла до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, у частині зазначення підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу в частині оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №560/17699/21.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року та ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року у справі №560/17699/21.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2022 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №560/17699/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії Меджибізької селищної ради, Меджибізької селищної ради Меджибізької ТГ про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду