Справа № 160/9767/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9767/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (м. Дніпро, суддя Маковська О.В.) у справі № 160/9767/22

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш"

про застосування заходів реагування,-

встановив:

У липні 2022 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі позивач або скаржник) звернулось до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" (далі відповідач), в якому просило:

-застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 147 Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" до повного усунення порушень, зазначених в Акті від 28.01.2022 №9;

-встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 147 Приватного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" до повного усунення порушень, зазначених в Акті від 28.01.2022 №9.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги позивача мотивовано, зокрема тим, що подальша експлуатація об`єктів відповідача з порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, які було виявлено відповідачем, створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного припинення експлуатації об`єктів до повного усунення порушень. Скаржник вказує, що ним надано пояснення стосовно кожного порушення, які вказані в Акті №9 від 28.01.2022. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів повного усунення порушень, а зупинення експлуатації будівель відповідача є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявленні порушення.

Скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Відповідач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Дніпропетровській області в період з 25.01.2022 по 28.01.2022 проведено перевірку ТОВ «Дніпрополімермаш» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд.147.

За результатами перевірки складено Акт від 28.1.2022 №9, відповідно до якого встановлені порушення законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у наступних будівлях та приміщеннях відповідача, а саме: виробничо-складські будівлі літ.А-1, Б-1; будівлі складу літ.И-1; 3-х поверховій адміністративній будівлі літ.Ж-3, а також загальні заходи, цивільний захист та техногенна безпека.

Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що у власності ТОВ «Дніпрополімермаш» перебувають наступні будівлі та споруди: В блоці цехів МСЦ-3, МСЦ-4, ДЕП, ЦМК, РБД літ. А-1, нежитлове приміщення №2, прибудова літ. а-1, загальною площею 32 981,4 м.кв., навіс літ. А1, прибудова літ. А2; навіс літ. АЗ, ганок літ. а4; Блок цехів МСЦ-2, МСЦ-5, ЧПУ, МПФ, інструментів, РМЦ, ЕРД, ДСПО літ. Б-1, загальною площею 21 949,9 м.кв., прибудова літ. Б1, навіс літ. Б2, навіс літ. БЗ; Будинок заводоуправління літ. Г-4, підвал літ. під Г-4, галерея літ.Г1-1, загальною площею 7 759,3 м.кв., ганок літ.г, ганок літ.г1, ганок літ.г2; Будинок заводоуправління літ. Д-4, підвал під літ.Д-4, галерея літ. ДЗ-1, загальною площею 5 427,7м.кв,, вхід в підвал літ. Д1, вхід в підвал літ. Д2, підземна галерея літ. д4, підземна галерея д5, ганок літ. Д6; їдальня літ. Е-2, підвал під літ. Е-2, прибудова літ. Е1-1, загальною площею 2 000,1м.кв., естакада літ. е, ганок літ. Е1, ганок літ. е4, ганок літ. е5, вхід в підвал літ. е2, сходи літ. Е3; Склад комплектації літ. Є-1, загальною площею 1 067,3 м.кв.; Центральна прохідна літ. Ж-3,загальною площею 1 433,3 м.кв., ганок літ. ж, літ. Ж1, ганок літ. ж2, сходи літ. Ж3; Підстанція КТП-9 літ. 3; Склад "Ангар" літ. И-1, прибудова літ. И1-1, загальною площею 729,7м.кв.; Склад рідкого палива літ. І; Підстанція літ. Ї; Склад рідкого вуглецю літ. К; Блок цеху ЗЦ літ. М, ганок літ. м; Побутові приміщення літ. Н-1, загальною площею 47,9 м.кв.; Киснева станція літ. О, прибудова літ. 01, навіс літ. 02, навіс літ. 03; Гараж літ. Щ-2, загальною площею 712,3 м.кв., сходи літ. щ, сходи літ. Щ1; Гараж літ. Ю; Контрольно-технічний пункт літ. Я; Гараж літ. АА; Сторожка літ. АУ, сторожка літ. АЧ, сторожка літ. АЮ, сторожка літ. 2Ж, сторожка літ. АЦ, навіс літ. АЦ1; Котельня літ. 2В-1 загальною площею 405,0 м.кв.; Ангар (тимчас) літ. 2Л; Навіс (тимчас) літ. 23, 21, 2К; Огорожі та споруди: огорожа №4, №5, №8, №11, №16, ворота №6, №10, №12, хвіртка №15, підпірна стінка №17, шляхи козлового крана №18, під`їздна залізнична колія №19, система автономного газопостачання зрідженим вуглеводневим газом пропан-бутаном термічної камерної печі №20, мостіння І.

Всі зазначені будівлі та споруди знаходяться за адресою: м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, 147.

У зв`язку з не усуненням порушень, які вказані у Акті від 28.01.2022 №9, позивач звернувся до суду для застосування до відповідача заходів реагування.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заходи реагування не є співмірними з тим обсягом порушень, які виявлені в ході перевірки. Суд першої інстанції врахував, що значну кількість порушень відповідачем усунуто, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи. Крім того, суд першої інстанції врахував, що в акті перевірки в розділі «ризик настання негативних наслідків» відсутня будь-яка інформація щодо таких ризиків та не зазначено, які негативні наслідки можуть настати щодо кожного виявленого порушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частина четверта статті 4 цього Закону передбачає, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України (далі ЦКЗ України) передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина друга статті 55 КЦЗ України).

Частина друга статті 51 і частина третя статті 55 КЦЗ України передбачають, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини першої статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст.65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частинами першою і другою статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною другою статті 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Такий захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Вирішуючи в судовому рішенні питання зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо, суд, в першу чергу, з`ясовує чи є передбачені для цього законом підстави, а отже оцінює надані позивачем та відповідачем докази, встановлює на підставі них факти, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем згідно Акту від 28.01.2022 №9 року встановлено існування 37 порушень на об`єкті відповідача за адресою: м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, 147, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а саме:

Будівлі (виробничо-складські) літ А.-1, Б-1

1. Приміщення будівель (в тому числі адміністративно-побутові приміщення) не обладнані системами протипожежного захисту у відповідності до вимог п.13, п.14 табл. А.1 ДБН В.2.5-56:2014.

2. Вбудови (вставки, адміністративно-побутові приміщення) в приміщеннях цеху не відокремлено від виробничих приміщень протипожежною перегородкою з класом вогнестійкості ЕІ 90 і не заповнено прорізи протипожежними дверима, вікнами з нормованою межею вогнестійкості.

3. Складські приміщення не відділено від інших приміщень виробництва протипожежними перешкодами із заповненням прорізів у протипожежних перешкодах протипожежними дверима, воротами, вікнами з нормованою межею вогнестійкості.

4. Приміщення будівель (з урахуванням категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1.-36:2016) не обладнані внутрішнім протипожежним водогоном.

5. Приміщення категорії А та Б не відділено від інших категорій приміщень протипожежними перешкодами з влаштуванням тамбур-шлюзу з постійним підпором повітря.

Будівля складу літ. И-1

6. Приміщення складу не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог п.14 Табл. А.1, ДБН В.2.5.-56:2014.

7. Приміщення складу не забезпечено нормованою кількістю евакуаційних виходів.

8. Приміщення складу без природного освітлення не забезпечено системою протидимного захисту (п. 10.2.4. ДБН В.2.5.-56:2014; СНиП 2.11.01-85* п.310).

9. Для загального відключення силових та освітлювальних мереж складських приміщень з вибухонебезпеченими і пожежонебезпечними зонами будь-якого класу, не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах.

10. Приміщення будівлі не забезпечено внутрішнім протипожежним водопроводом у відповідності до вимог п.8.1 Табл. 4 ДБН В.2.5-64:2012.

3-х поверхова адміністративна будівля літ. Ж-3

11. Не виконано плани евакуації на основі фотолюмінісцентних матеріалів.

Загальні заходи

12. Будівлі, споруди не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до ДСТУ EN 62305:2012.

13. Для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016, а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок».

14. Відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

15. Кожен пожежний кран-комплект не рідше одного разу на шість місяців не піддають технічному обслуговуванню та не рідше одного разу на рік перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацію результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування.

16. Для позначення місць знаходження пожежних гідрантів не встановлено покажчик з літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранту, внутрішнього діаметру трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водогінної мережі.

17. Приміщення не доукомплектовано первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності.

18. Стаціонарні зовнішні пожежні сходи, сходи на перепадах висот і огорожі на покриттях будівель та споруд не утримуються справними, пофарбованими.

19. Пожежні гідранти утримуються таким чином, а саме: забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями (ПГ-1 біля будівлі ТОВ «АКАМ»).

20. Монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В2.5-56:2014, а саме: на об`єкті відсутній резервний запас пожежних сповіщувачів (димових, теплових, ручних тощо) який повинен становити не менше 10% від загальної кількості їх в системі протипожежного захисту змонтованої на об`єкті.

Цивільний захист та техногенна безпека

21. Не в повному обсязі забезпечено працівників об`єкта засобами індивідуального захисту.

22. Керівник та посадові особи діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, не пройшли навчання в установленому законодавством порядку на обласних курсах.

23. Не проведено ідентифікацію об`єкта.

24. Не розроблено та не затверджено план реагування на надзвичайні ситуації щодо дій персоналу у разі загрози або виникнення надзвичайної ситуації.

25. Реконструкція будівлі літ. А-1 не здійснюється на підставі проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку.

Захисні споруди №12616, 12621

26. У захисних спорудах №12616 та №12621 відсутні таблички позначення та покажчика маршруту руху до захисної споруди цивільного захисту.

27. Захисні споруди №12616 та №12621 не обладнані системами пожежної автоматики і сигналізацією, не забезпечені первинним засобами пожежогасіння, внутрішнім протипожежним водопроводом.

28. Технічний стан захисним споруд №12616 та №12621 цивільного захисту не відповідає вимогам з утримання.

29. Комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення захисної споруди №12621 утримуються в неналежному технічному стані.

30. Інженерні комунікації захисної споруди №12621 не пофарбовані відповідно до їх призначення.

31. Формування цивільного захисту з обслуговування захисних споруд №12616 та №12621 невизначені.

32. У захисних спорудах №12616 та №12621 формування спеціальним інвентарем та майном не забезпечено.

33. Захисна споруда №12621 не забезпечена необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю.

34. Захисні споруди №12616 та №12621 не забезпечені лікарськими засобами та медичними виробами.

35. У захисній споруді №12621 герметичність та дотримання в сховищі температурно-вологісного режиму, який запобігає утворенню в захисній споруді конденсату, не забезпечено.

36. Використання сховища №12621 у режимі протирадіаційних укриттів з ДСНС не погоджено.

37. В захисній споруді №12616 заходи передбачені планом консервації та збереження спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення сховища, не виконано в повному обсязі.

При обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також пропорційності - дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для відповідача і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення суб`єкта владних повноважень. Крім того, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.

Тобто, у разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері пожежної безпеки, стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.

У протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 640/4963/20, від 31 серпня 2021 року у справі № 520/14473/19, від 09 червня 2021 року у справі № 640/3180/20, від 28 січня 2021 року у справі № 640/4090/20, від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16.

Колегія суддів вважає зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єктів, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Такий захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Апеляційний суд враховує, що законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 16.09.2020 року у справі №816/4755/15, від 16.02.2022 року у справі №640/10135/20.

Колегією суддів досліджено, що 37 порушень, які згідно Акту від 28.01.2022 №9 виявлені позивачем на об`єкті відповідача, впливають на своєчасне виявлення та сповіщення про вже виниклу пожежу, а також на ліквідацію її наслідків, однак ці порушення не свідчать про наявність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожежі. Відтак, ці порушення законодавець не пов`язує з настанням реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі, а отже вони не є підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень.

Крім того, зі змісту акту від 28.01.2022 №9 вбачається, що у розділі «ризик настання негативних наслідків» відсутня будь-яка інформація щодо ризиків, не зазначено, які негативні наслідки можуть настати щодо кожного виявленого порушення.

Також, як правильно дослідив суд першої інстанції, у власності відповідача перебуває значна кількість виробничих будівель та споруд.

В той же час, відповідачем порушення встановлені лише у виробничо-складських будівлях літ.А-1, Б-1; будівлі складу літ.И-1 та у трьох поверховій адміністративній будівлі літ.Ж-3.

В свою чергу, позивач просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) всіх будівель та споруд відповідача.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з вищевказаними висновками позивача, оскільки заходи реагування, які просить застосувати позивач, безперечно не є співмірними з обсягом порушень, які виявлені в ході перевірки.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Апеляційний суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 160/9767/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко