Справа № 380/4915/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4915/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09 лютого 2023 року щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 зарахувати до його стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976 та курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987, а також, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 року по 06.08.1976 року та курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 року по 26.06.1980 року, періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 року по 27.03.1987 року та 02 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді з 28.01.1992 року по 14.12.1994 року адвокатом юридичної консультації, а також, здійснити перерахунок та виплату його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначених періодів у розмірі, визначеному Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року №1402-VIII на підставі довідки Львівського апеляційного суду № 07.20/300/2020 від 13.03.2020, враховуючи фактично виплачені суми, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботи на посадах прокурорів. Тобто, стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII складає повних 36 років (36 років 01 місяць 06 днів). Проте, відповідач протиправно зменшив спеціальний стаж позивача, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, до 21 року 07 місяців 26 днів. Таке зменшення відбулося, внаслідок протиправного не зарахування періодів проходження строкової військової служби в Збройних Силах, курсантом юридичного факультету військового інституту, роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, адвокатом юридичної консультації.

10.04.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Згідно з частиною 3 вказаної статті щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. З урахуванням вказаних норм до грошового утримання позивача зараховано його періоди роботи лише на посаді судді, у зарахуванні інших періодів правомірно відмовлено.

10.04.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він посилається висновки Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2021 року у справі №580/6051/20, згідно з якими законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

ІІ. Рух справи
Ухвалою від 20.03.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Позивач - ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Львівської області на підставі постанови Верховної Ради України Про звільнення суддів від 08 вересня 2016 року №1515-VIIІ, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Апеляційний суд Львівської області видав наказ Про виключення судді ОСОБА_1 зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку від 22 вересня 2016 року № 57-К та зробив запис №2 від 22.09.2016 у трудовій книжці НОМЕР_2 від 14 лютого 2006 року.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.09.2016 № 05.30/108/16, виданим Апеляційним судом Львівської області, стаж роботи судді, який дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 36 років 01 місяць 06 днів (в тому числі, 02 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді). Вказане підтверджується також записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 , трудових книжках НОМЕР_4 від 18 серпня 1987 року, НОМЕР_2 від 14 лютого 2006 року, довідкою про стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) адвокатом юридичної консультації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, з урахуванням виправленої описки ухвалою від 28 жовтня 2020 року у справі № 380/6850/20, визнано протиправним та скасовано рішення Личаківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 4703-4931/В-02/8-1300/20 від 15.07.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Львівського апеляційного суду № 07.20/300/2020 від 13.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання вказаного судового рішення відповідач щомісячне довічне грошове утримання позивача судді у відставці, виходячи із стажу роботи 21 рік 07 місяців 26 днів (рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 26 про перерахунок пенсії та здійснені ним розрахунки стажу і заробітку).

30.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив зарахувати до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, крім стажу на посадах судді, календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976 та курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987 та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а також здійснити мені перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначених періодів, починаючи з 19.02.2020.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.02.2023 за вих.№ 3183-2303/В-52/8-1300/23 повідомлено позивача, що відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

У листі, також, зазначено про те, що загальний страховий стаж позивача становить 42 роки 06 місяців 14 днів, в тому числі, спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання судді: 21 рік 07 місяців 26 днів. Зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів проходження строкової військової служби, навчання у вищому навчальному закладі, роботи на посаді слідчого чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно з частиною 1 статтею 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у частині 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Суд встановив, що на момент виходу позивача у відставку (08 вересня 2016 року) був чинним Закон України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI (далі Закон від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Норми Закону від 07.07.2010 № 2453-VI були застосовані до правовідносин розрахунку стажу судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до пункту 11 Розділу XIII Перехідні положення Закону від 07.07.2010 №2453-VI (в редакції від 07.07.2010) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності вказаним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності вказаним Законом.

Статтею 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 №2862-XII передбачалось, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 частини 4).

Згідно із частиною першою статтею 25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України. Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-XII; втратила чинність 01.01.2012), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом від 07.07.2010 № 2453-VI, передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

З урахуванням вказаних положень, до стажу роботи судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання було зараховано, у зв`язку з роботою на посаді судді не менше як 10 років, календарні періоди проходження строкової військової служби, в тому числі, курсантом та час роботи на посадах слідчого.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.

Щодо календарних періодів проходження позивачем строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976 та курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, суд встановив, що такі підтверджуються військовим квитком серії НОМЕР_3 , довідкою від 19.11.2014 № 1/107, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , дипломом серії НОМЕР_5 , трудовими книжками НОМЕР_4 від 18 серпня 1987 року, АК № 514042 від 14 лютого 2006 року та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.09.2016 року № 05.30/108/16, виданим Апеляційним судом Львівської області.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У статті 5 Закону СРСР від 12.10.1967 №1950-VII «Про загальний військовий обов`язок» (далі Закон 1950-VII) передбачено, що військова служба складається з дійсної військової служби та служби у запасі Збройних Сил СРСР.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону №1950-VII громадяни, прийняті до військово-учбових закладів, перебувають на дійсній військовій службі. Положенням статті 11 Закону №1950-VII визначено, що громадяни, прийняті до військово-навчальних закладів, перебувають на дійсній військовій службі та називаються курсантами. На них поширювались обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби. Вони та їх сім`ї користувалися правами, пільгами та перевагами, встановленими чинним законодавством для військовослужбовців строкової служби та їх сімей.

Абзацом 3 частини 1 статті 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Статтею 25 вказаного Закону передбачалось, що громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба. Тобто, як законодавство колишнього СРСР, так і законодавство України прирівнювало до проходження дійсної (строкової) військової служби період навчання у військово-навчальних закладах.

Отже, при розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати і стаж отриманий при перебуванні на військовій службі, в тому числі, в статусі курсанта.

Щодо періодів роботи позивача на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987 та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, суд встановив таке.

Вказані періоди роботи підтверджуються військовим квитком серії НОМЕР_3 та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.09.2016 №05.30/108/16, виданим Апеляційним судом Львівської області, а стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді довідкою про стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) адвокатом юридичної консультації від 15.12.1994.

Суд повторно вказує, що абзац 2 частини 4 статті 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 № 2862-XII визначав, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.09.2016 № 05.30/108/16, виданому Апеляційним судом Львівської області, відображено періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987.

Тобто, такий стаж безпідставно незарахований відповідачем до стажу позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Частиною 2 статті 137 Закону України Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 передбачене додаткове зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, також, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Так, вимоги, визначені Законом України від 15.12.1992 № 2862- XII Про статус суддів, діяли з 10.02.1993 до 05.07.2001 при обранні суддів на посаду вперше. Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2862-XII право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону мав громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, мав вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років. З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права до двох років (фактичний стаж за юридичною спеціальністю) мають судді, яких було обрано на посаду судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862-XII на день їх обрання. Такого висновку дійшли Вища рада правосуддя, Верховний Суд, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України, Державна судова адміністрація України, Національна школа суддів України у листі від 05.11.2018 №41783/0/9-18, №2664/0/2-18, № 01-6757/18, № 9рс-1112/18, № 1-22433/18, № 02/3878.

Пункт 3 частини 1 статті 28, пункт 3 частини 1 статті 33, пункт 3 частини 1 статті 38 Закону України Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 послуговуються досвідом професійної діяльності адвоката.

Досвід професійної діяльності позивача як адвоката з 28.01.1992 по 14.12.1994 (адвокат юридичної консультації) підтверджується довідкою від 15.12.1994 року, яка є вкладишем у трудовій книжці НОМЕР_4 від 18.08.1987 та посвідченням № 438 від 18.07.1988.

З наведеного вбачається, що позивач має право на зарахування 02 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Підсумовуючи викладене, суд висновує про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарних періодів проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976, курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періодів роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987, а також, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, викладених у листі від 09.02.2023 №3183-2303/В-1300/23.

Суд також враховує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Львівського апеляційного суду № 07.20/300/2020 від 13.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

З метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976, курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987 та 02 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді з 28.01.1992 по 14.12.1994 адвокатом юридичної консультації та здійснити перерахунок та виплату його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначених періодів у розмірі, визначеному Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII на підставі довідки Львівського апеляційного суду № 07.20/300/2020 від 13.03.2020, враховуючи фактично виплачені суми, починаючи з 19 лютого 2020 року.

При виборі належного способу захисту порушених прав позивача у цій справі суд враховував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати
Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :
позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарних періодів проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976, курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періодів роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987, а також, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 06.11.1974 по 06.08.1976, курсантом юридичного факультету військового інституту з 06.08.1976 по 26.06.1980, періоди роботи на посадах слідчого, слідчого - начальника криміналістичної лабораторії 24 військової прокуратури з 26.06.1980 по 27.03.1987 та 02 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді з 28.01.1992 по 14.12.1994 адвокатом юридичної консультації та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначених періодів у розмірі, визначеному Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року №1402-VIII на підставі довідки Львівського апеляційного суду № 07.20/300/2020 від 13.03.2020, враховуючи фактично виплачені суми, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик