Справа № 440/1291/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/1291/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом в банках, що обслуговують такого платника податків,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (надалі - ТОВ "Техмолпром") про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом в банках, що обслуговують такого платника податків, а саме просить: стягнути в дохід бюджету з рахунків з ТОВ "Техмолпром" у банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 43708,69 грн для погашення податкового боргу, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 7467,20 грн; з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 36241,49 грн

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області зазначено, що за ТОВ "Техмолпром" рахується податковий борг у загальному розмірі 43708,69 грн, з огляду на несплату відповідачем узгоджених сум податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 отримав 27.02.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Техмолпром" зареєстровано (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; знаходиться на обліку як платник податків та зборів у ГУ ДПС у Полтавській області з 18.10.2007; з 09.01.2020 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області як платник податків за неосновним місцем обліку.

За відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 43708,69 грн, що складається з наступного.

З податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 7467,20 грн, що підтверджується:

- податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік № від 10.02.2021, відповідно до даних якої платником самостійно нараховано суму зобов`язань з податку на суму 5678,40 грн з щоквартальними авансовими внесками в розмірі 1419,60 грн; у зв`язку із несплатою авансових внесків за 3 та 4 квартали (термін сплати 29.10.2021 та 31.01.2022, відповідно) у платника податків виник борг у розмірі 2839,20 грн;

- податковим повідомленням-рішенням №4 від 22.09.2021, яким нараховано штраф у розмірі 340,00 грн у зв`язку із порушенням вимог підпункту 266.6.1 пункту 266.6, підпункту 266.7.5 пункту 266.7, підпункту 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 ПК України, у частині несвоєчасного подання декларації з податку на нерухоме майно за 2019 рік, встановленого на підставі акта перевірки №6719/16-31-07-04-10/35293993 від 02.09.2021;

- податковим повідомленням-рішенням №4 від 22.09.2021, яким донараховано податкові зобов`язання в розмірі 2962,00 грн та нараховано штрафну санкцію в розмірі 740,50 грн у зв`язку із порушенням вимог підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.3.1 пункту 266.3, підпункту 266.5.1 пункту 266.5, підпункту 266.6.1 пункту 266.6, підпункту 266.7.5 пункту 266.7, підпункту 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 ПК України, встановлених на підставі та за результатами висновків документальної планової виїзної перевірки (акт перевірки №6719/16-31-07-04-10/35293993 від 02.09.2021).

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно контролюючим органом відповідно до статті 129 Податкового кодексу позивачу нараховано пеню у розмірі 585,50 грн.

З орендної плати з юридичних осіб у розмірі 36241,49 грн, що підтверджується:

- податковою декларацією з плати за землю за 2021 рік № від 10.02.2021, відповідно до даних якої платником самостійно нараховано суму зобов`язань з податку на суму 86163,59 грн, з щомісячними авансовими внесками в розмірі 7180,30 грн (січень-листопад) та 7180,29 грн (грудень) (у зв`язку із несплатою авансових внесків за серпень-грудень 2021 (термін сплати 30.09.2021, 01.11.2021, 30.11.2021, 30.12.2021та 31.01.2022, відповідно) у платника податків виник борг у розмірі 35901,49 грн);

- податковим повідомленням-рішенням №4 від 22.09.2021, яким нараховано штраф у розмірі 340 грн у зв`язку з порушенням вимог пунктів 286.2, 286.4 статті 286 ПК України, у частині несвоєчасного подання декларації з орендної плати за 2019 рік, встановленого на підставі акта перевірки №6719/16-31-07-04-10/35293993 від 02.09.2021.

Посилаючись на несплату відповідачем податкових зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Суд враховує, що статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Податкові зобов`язання, самостійно визначені відповідачем у вищевказаних податкових деклараціях, вважаються узгодженим з дати подання таких декларацій до контролюючого органу, не можуть бути оскаржені та мали бути сплачені у строки, визначені пунктом 287.3 статті 287, пунктом 266.10 статті 266 Податкового кодексу України.

Також ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкові повідомленням-рішення від 22.09.2021 №4, №4, №4, які направлені на адресу відповідача рекомендованим листом та отримана останнім 29.09.2021.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, наведені податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Доказів оскарження в адміністративному та/чи судовому порядку наведених податкових повідомлень-рішень сторонами не надано.

З огляду на несплату податкових зобов`язань у визначені Податковим кодексом України строки, ці зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями з інтегрованої картки платника податків, копія якої наявна у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищезазначених положень 25.03.2020 позивачем сформовано та надіслано платнику податків податкову вимогу №1190-52 форми "Ю" про сплату узгодженої суми грошового зобов`язання у загальному розмірі 32809,62 грн.

Поштове відправлення вручено відповідачу 06.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Отже, податкова вимога вважається врученою.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем у інший спосіб вищевказаної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Чернігівській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів,14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом у банках, що обслуговують такого платника податків, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) у дохід бюджету з рахунків в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти для погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 7467,20 грн на р/р UA0025711 отримувач ГУК у Черніг. обл/тг м. Бахмач/18010400, код 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) у дохід бюджету з рахунків в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти для погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 36241,49 грн на р/р UA0025711 отримувач ГУК у Черніг. обл/тг м. Бахмач/18010400, код 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна