Справа № 160/7890/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 квітня 2023 р.Справа №160/7890/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі №160/7890/23 за позовною заявою Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування наказу,
17.04.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради до Державної аудиторської служби України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної аудиторської служби України від 16.12.2022 №299 «Про затвердження Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023 року» з урахуванням змін, внесених наказами Державної аудиторської служби України від 28.12.2022 №315, від 23.01.2023 №15 та від 15.03.2023 №72 в частині включення та проведення заходів державного фінансового контролю щодо Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/7890/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Відповідно до ч.8 ст. 171 КАС України, питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.
18.04.2023 до суду від Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд: забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Державної аудиторської служби України від 16.12.2022 № 299 «Про затвердження Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023 року» з урахуванням змін, внесених наказами Державної аудиторської служби України від 28.12.2022 № 315, від 23.01.2023 № 15 та від 15.03.2023 № 72 в частині проведення заходів державного фінансового контролю щодо Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради.
В обґрунтування заяви зазначено, що Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради звернувся з позовом до суду щодо визнання протиправним та скасування пункту 8.6 Наказу Державної аудиторської служби України від 16.12.2022 № 299 «Про затвердження Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023 року» разом із наказами, якими внесено зміни до вказаного Наказу від 16.12.2022.
На адресу Департаменту 22.02.2023 рекомендованим листом від відповідача надійшло повідомлення № 000600-14/1675-2023 від 14.02.2023, яким відповідно до статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» було повідомлено про проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з 28.02.2023 по 10.04.2023.
Також 06.03.2023 на адресу Департаменту надійшов лист відповідача та акт про неможливість проведення ревізії від 28.02.2023, в якому зазначено, що після прибуття за адресою Департаменту 28.02.2023 о 09 годині 00 хвилин було встановлено, що вхідні двері приміщення зачинені. Особа яка представилась адміністратором будівлі повідомила, що наразі Департамент не може забезпечити проведення ревізії, а співробітники безпосередню присутність, оскільки в країні оголошено карантин та воєнний стан.
У подальшому Наказом Державної аудиторської служби України від 23.01.2023 № 15 «Про затвердження Змін до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023 р.» (далі - Наказ № 15) внесено зміни до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023 р., затвердженого наказом Держаудитслужби від 16 грудня 2022 р. № 299 (у редакції наказу Держаудитслужби від 28 грудня 2022 р. № 315) та змінено дати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту на лютий - червень 2023 року. Також Наказом Державної аудиторської служби України від 15.03.2023 № 72 «Про внесення змін до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2023 року» (далі - Наказ № 72) знову внесено зміни до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2023 р., затвердженого наказом Держаудитслужби від 16 грудня 2022 р. № 299 (у редакції наказу Держаудитслужби від 28 грудня 2022 р. № 315) та змінено дати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту на березень - липень 2023 року.
27.03.2023 на адресу Департаменту рекомендованим листом від відповідача надійшло повідомлення № 000600-14/3105-2023 від 20.03.2023, яким відповідно до статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» було повідомлено про проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з 31.03.2023 по 11.05.2023. Таким чином, починаючи з 31.03.2023 відповідач має розпочати проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту.
Крім цього, позивач зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Постанова КМУ №303) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні».
За доводами позивача, враховуючи, що Постанова КМУ №303 розповсюджується і на перевірки, які проводяться відповідачем, наказ відповідача щодо проведення планових заходів державного фінансового контролю, є незаконними.
На обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає, що реалізація Державною аудиторською службою України результатів планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 31.03.2023 по 11.05.2023 фактично позбавить позивача ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, що, за доводами позивача, свідчить про наявність підстав, визначених п.2 ч.2 ст.150 КАС України. Крім цього, як уважає позивач, у разі невжиття заходів забезпечення позову, до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, є вірогідність істотного ускладнення його виконання, так само, як і ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з протоколом від 18.04.2023 передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву про забезпечення позову передано судді Кучугурній Н.В.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Так, з матеріалів поданої позовної заяви та документів, доданих до заяви про забезпечення позову, видно, що 16.12.2022 Державною аудиторською службою України прийнято наказ №299, яким затверджено План проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2023р. Пунктом 8.6 плану, з урахуванням наказів Державної аудиторської служби України про внесення змін до зазначеного плану, заплановано ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, строк проведення: початок 3 декада березня 2023 року, завершення 2 декада 2023 року. Також у заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що 27.03.2023 на адресу Департаменту рекомендованим листом від відповідача надійшло повідомлення № 000600-14/3105-2023 від 20.03.2023, яким відповідно до статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» було повідомлено про проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з 31.03.2023 по 11.05.2023. Таким чином, як указує позивач, починаючи з 31.03.2023 відповідач має розпочати проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту. Водночас копії повідомлення № 000600-14/3105-2023 від 20.03.2023 позивач до суду не надає.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Позивач на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення позову стверджує, що реалізація Державною аудиторською службою України результатів планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 31.03.2023 по 11.05.2023 фактично позбавить позивача ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, що, за доводами позивача, свідчить про наявність підстав, визначених п.2 ч.2 ст.150 КАС України.
Так, як зазначено вище, відповідно до п.2 ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Водночас забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
Частиною 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Суд на стадії розгляду питання стосовно застосування заходів забезпечення позбавлений можливості досліджувати правомірність чи протиправність оскаржуваного позивачем наказу.
Вирішення питання стосовно застосування заходів забезпечення має бути спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Так, у заяві про забезпечення позову позивач викладає такі ж фактичні обставини справи та обґрунтування підстав оскаржуваного наказу як і у позовній заяві.
Суд зазначає, що наведені фактичні обставини і підстави на їх обґрунтування можуть бути встановлені шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів під час розгляду справи по суті.
Отже, питання правомірності прийнятого наказу може бути досліджено виключно під час розгляду справи по суті.
Суд не вбачає наявних очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем наказу і зазначає, що встановлення протиправності оскаржуваного наказу можливе тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, а висновки щодо таких обставин та оцінки доказів і мають бути зазначені в ухваленому у справі рішенні суду.
Суд звертає увагу на той факт, що у випадку визнання спірного наказу протиправним та його скасування, всі дії та рішення прийняті на підставі нього будуть визнані протиправними та скасовані, що свідчить про відсутність однієї з важливих підстав застосування заходів забезпечення, а саме, істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Інших обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність застосувати заходи забезпечення, а також, які б вказували на непоправність чи незворотність обставин, що настануть у випадку не зупинення дії оскаржуваного наказу, позивачем до суду не надано.
Положеннями ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За викладених обставин, наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
Відмовити Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили 19.04.2023.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна