Справа № 280/7226/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 березня 2023 року Справа № 280/7226/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Білай В.Р.

представника позивача: Севастьянова Р.Ю.

представника відповідачів: Букіна С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради, Первинна профспілкова організація Комунальної установи Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Запорізької міської ради (далі відповідач 1), виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (далі третя особа 1), Первинна профспілкова організація Комунальної установи Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради (третя особа 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради (третя особа 3) в якій позивач просить суд:

- визнати протправним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 07. 12.2022 року №70 «Про реорганізацію юридичної особи - комунального некомеційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерійного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради».

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2022 року № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради».

В обґрунтування позову посилається на те, що на час подання позову позивач є керівником Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради згідно укладеного контракту. Відповідно до п.п. 3 п. 24 Розділу V зазначеного контракту, дія цього контракту припиняється з ініціативи Органу управління майном до закінчення строку дії цього контракту у випадках, передбачених статтями 40 і 41 КЗпПта цим контрактом. Пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначении строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Позивач зазначає, що рішення ЗМР від 07.12.2022 № 70 та його виконавчого комітету від 12 12 2022 № є підставою для припинення КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, керівником якого є позивач відповідно до умов чинного контракту, а тому прийняття та реалізація вказаних рішень органів місцевого самоврядування, безумовно, призведе до припинення контракту з позивачем, а тому, ставить під загрозу, зачіпає та порушує конституційне право позивача на працю. Позивач вважає, що спірні рішення прийняті без достатніх правових підстав, із порушенням встановленої законом адміністративної процедури, принципів обгрунтованості, безсторонності, розсудливості та пропорційності, а тому є протиправними та підлгяають скасуванню. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі позовну заяву не визнали, у відзиві від 30.01.2023 вх. № 4604 представник відповідачів навів заперечення проти зазначних позивачем у позові обставин та правових підстав позову, зазначив, що спрні рішеня були прийняті у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Також представник відповідачів у відзиві зазначив, що на момент подання позову право на працю позивача не порушене, а тому позивачем передчасно ініційовано захист права, яке не порушене. Таким чином, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його права були істотним чином порушені прийняттям оскаржуваних рішень, рішення прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування та з дотримання процедури, тож підстав для задоволення позову не має. Позовних вимог пов`язаних з захистом конкретних трудових прав позивачем не заявлено, а прийняття рішення по заявленим вимога не призведе до поновлення прав позивача. За таких обставин відповідачі вважають, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого порушеного права, а відтак позовна заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідачі просять у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Третя особа 1 подала до суду письмові пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити та розгляд справи здійснити за відсутності представника третьої особи.

Ухвалою суду від 02.01.2023 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №280/7226/22 було задоволено. Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2022 № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради» до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Ухвалою суду від 04.01.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 24.01.2023.

Протокольною ухвалою суду від 24.01.2023 відкладено підготовче засідання на 22.02.2023.

Протокольною ухвалою суду від 22.02.2023 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.03.2023.

У підготовчому засіданні 21.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, якою відомлено представнику відповідачів у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Також у підготовчому засіданні 21.03.2023 протокольною ухвалою закрито піготовче провадження та призначено розгляд справи по суті того ж дня.

У судовому засіданні з рогляду справи по суті 21.03.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

21.03.2023 у судовому засіданні було оголошено втсупну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.12.2018 №73 створене комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.

Відповідно до п. 1.1. Статуту комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 24.01.2020 № 29р, Підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством вторинного рівня надання амбулаторної та стаціонарної спеціалізованої медичної допомоги населенню та є багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування другого рівня надання медичної допомоги відповідно до порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Розпорядженням Запорізького міського голови від 29.11.2018 року № 2481 к/тр ОСОБА_1 , позивача по справі було призначено головним лікарем комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя». Того ж дня зі ним укладено відповідний контракт.

У зв`язку із припиненням юридичної особи - комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, 29.03.2019 розпорядженням Запорізького міського голови № 621 к/тр внесено зміни до контракту від 29.11.2018 та укладено додаткову угоду з ОСОБА_1 як з директором комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.

29 вересня 2021 року розпорядженням Запорізького міського голови № 1992 к/тр внесено зміни до контракту від 29.11.2018 року та укладено додаткову угоду відповідно до якої контракт, укладений з позивачем як з директором комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради продовжено на 3 (три) роки - до 03.12.2024.

07 грудня 2022 року Запорізькою міською радою прийняте рішення №70 «Про реорганізацію юридичної особи-комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстренної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 6» Запорізької міської ради», відповідно до якого органом місцевого самоврядування вирішено:

«1. Реорганізувати юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (місцезнаходження: 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, ) шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 34, ).

2. Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради вважати правонаступником усіх прав та обов`язків комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.

3. Доручити виконавчому комітету Запорізької міської ради створити комісію з реорганізації комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради, провести відповідні заходи згідно діючого законодавства.

4. Делегувати виконавчому комітету Запорізької міської ради повноваження щодо затвердження передавального акту комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.

5. Закріпити майно комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради...».

Крім того, на виконання рішення ЗМР від 07.12.2022 року, виконавчим комітетом Запорізькою міською радою прийняте рішення № 505 відповідно до якого вирішено:

Створити комісію з реорганізації юридичної особи - комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради ...

2. Ліквідаційній комісії доручити:

2.1. У триденний термін повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію за місцезнаходженням закладу про прийняття рішення щодо його припинення шляхом приєднання.

2.2. Письмово повідомити усіх боржників про реорганізацію юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради. Установити строк заявлення кредиторами вимог - два місяці з дня оприлюднення повідомлення про реорганізацію юридичної особи…

2.3. Забезпечити зді йснення усіх організаційно-правових заходів , повязаних з реорганізацією юридичної оосби, відповідно до вимог законодавства.

2.4. Після закінчення строку предявлення вимог кредиторами та задоволення їх чи відхилення цих вимог і закінчення передбаченої законом процедури реорганізації комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, скласти передавальний акт із зазначенням в ньому положень про правонаступництво щодо всіх зобов`язань підприємства стосовно всіх його кредиторів і боржників, включаючи зобовязання, які оскаржуються сторонами на дату завершення припинення та подати його на завтердження виконавчому комітету Запорізької міської ради.

3. Директору комунального некомерціиного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради:

3.1. Внести відповідні зміни до установчих документів, структури, штатного розпису комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради та надати його Органу управління майном.

3.2. Здійснити прийом на роботу працівників комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у межах штатного розпису та відповідно до вимог чинного законодавства України.

3.3. Підготувати розрахунки щодо подальшого утримання закладу та подати уточнений фінансовий план до Органу управління майном.

3.4. Здійснити інші заходи в межах повноважень, передбачені законодавством, необхідні для забезпечення виконання рішення міської ради від 07.12.2022 № 70 «Про реорганізацію юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради.

4. Керівникам комунальних закладів охорони здоров`я міста Запоріжжя сприяти прийому на роботу працівників комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у відповідності до чинного законодавства України за наявності вакантних посад...»

Не погодившись із вищвказаними рішеннями та вважаючи, що вони є тими актами локальної дії які порушують його право на працю, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення організаціямедичного обслуговуваннята харчування в комунальних оздоровчих закладах, забезпечення в межах наданихповноважень доступності і безоплатності медичного обслуговування на відповідній території, а також розвиток всіх видів медичного обслуговування, зокрема, розвиток мережі закладів охорони здоров`я, та сприяння підготовці і підвищенню кваліфікації спеціалістів.

Перевіривши та надавши оцінку правовій позиції позивача, висловленій в обґрунтування своїх вимог, суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

У частині 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи, Конституційний Суд України рішенням від 25.11.197 офіційно розтлумачив частину другу статті 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Обгрунтовуючи свою позицію, Конституційний Суд зазначив, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлюють принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність. Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Звідси випливає, що Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод.

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 ст. 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У статті 5 КАС України взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням їх суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав та свобод, які не належать їй особисто.

Проаналізувавши ч. 1 і 2 статті 55 Конституції України у взаємозв`язку та з урахуванням їх офіційного тлумачення, суд дійшов висновку, що конституційна гарантія права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб має на меті захист прав та свобод безпосередньо людини, яка вважає, що її права та свободи порушені, або порушуються, або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (має місце протиправне втручання).

Право на оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи.

Конституція України закріплює гарантію для звернення до суду за захистом прав, але не має на меті гарантувати сам лише судовий розгляд (судове слухання). Для звернення до суду особа повинна мати матеріально-правову заінтересованість у вирішенні спору. Юридична зацікавленість у зверненні до суду повинна мати об`єктивну основу.

Право, свобода або законний інтерес може бути захищено судом лише у разі його порушення. З цього слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення права, свободи або інтересу. Позивач повинен довести, що він має право або законний інтерес і є потерпілим від порушення цього права та інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Потерпілим від порушення є особа, яка безпосередньо зазнала або з великим ступенем ймовірності зазнає суттєвих негативних наслідків від стверджуваного порушення.

У справі, що розглядається, оскаржується рішення Запорізької міської ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради які є індивідуально-правовими актами щодо реорганізації комунального підприємства і не встановлюють прав та обов`язків безпосередньо позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішеннм Запорізького окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі №280/6959/22 було повністю задоволено позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог не предмет спору - Первинна профспілкова організація Комунальної установи Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, Комунальне некомерційне підприємство Міська лікарня № 6 Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення. Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 року № 70 Про реорганізацію юридичної особи - комунального некомерційного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №6 Запорізької міської ради. Отже спірне рішення було оскаржене до суду юридичною особою, відносно якої безпосередньо було прийнято таке рішення.

Натомість позивач не позбавлений права звернутись до суду у разі порушення його права на працю зокрема рішенням про припинення дії укладеного з ним контракту.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, суд констатує недоведеність порушення прав позивача оскаржуваними рішеннями Відповідача-1 та діями Відповідача-2 та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ), Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, ), первинна профспілкова організація Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 34, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі 21.04.2023.

Суддя Н.В. Стрельнікова