Справа № 420/2327/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2327/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність відповідача, стосовно відмови виконувати певний обов`язок - виплачувати пенсію позивачки на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ; зобов`язання відповідача здійснювати виплату поточної пенсії позивачці, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ.

Ухвалою суду від 28.02.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що ОСОБА_1 є громадянкою України 01 січня 1947 року народження, якій по досягненні пенсійного віку та наявності близько 37 років страхового стажу, була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон. Позивач вказала, що 25.12.2016 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль та у зв`язку з припиненням виплати пенсії з 2017 року вона була змушена звернутися до суду з позовом щодо поновлення виплати пенсії. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року у справі № 420/4212/19 зобов`язано Білгород-Дністровське об`єднання управління Пенсійного фонду України Одеської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.07.2017 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як вказала позивач, 15.11.2019 року вона звернулася до відповідача листом з вимогою про добровільне виконання рішення суду від 19.09.2019 року із наданням реквізитів банківського рахунку для перерахування пенсії (зі штампом реєстрації) та, що відповідач виконав рішення суду та виплачував пенсію на вказаний позивачкою банківський рахунок. Проте, як зазначила позивач, через деякий час без пояснення причин припинив виплату. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі №420/4212/19 виправлено описку в резолютивній та описовій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року у справі №420/4212/19, зазначивши правильно: «Зобов`язати Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області поновити виплату раніше призначеної пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.07.2017 року відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказала, що 21.03.2022 нею було подано до ПФУ заяву про поновлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та, зокрема, в особистій заяві позивача про поновлення пенсії в зв`язку з втратою годувальника було зазначено спосіб виплати пенсії - банк, та вказано всі необхідні реквізити, відповідно до форми встановленої Порядком 22-1 та 04.11.2022 було направлено до ПФУ заяву про виплату пенсії через банківську установу та додано до неї реквізити банківського рахунку. Позивач вказала, що 12.11.2022 засобами електронної пошти було отримано лист ГУ ПФУ в Одеській області від 11.11.2022 №1500-1703-8/118706, яким було відмовлено позивачу у переведенні виплати пенсії через банківську установу та зазначено, що ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, та надати заяву встановленого зразку. Позивач вказала, що не погоджується із вказаною відмовою відповідача, зазначивши, що вона має право звертатися до відповідача не особисто, а діючи через своїх представників по довіреності, саме так, як вона би могла звертатися до відповідача через свого представника по довіреності з приводу поновлення чи призначення її пенсії (постанови Верховного Суду України від 31.10.2019 у справі №160/7699/18, від 31.10.2019 у справі №208/3325/17, від 05.02.2019 у справі №501/28/17). Більш того, у відповідності з постановою Верховного суду України від 20.02.2018 у справі 757/12134/14-а, від 17.07.2018 у справі №211/1789/17, від 18.09.2018 у справі №522/535/17, від 31.01.2019 у справі №520/9721/16-а, від 08.08.2019 у справі №426/7157/16-а, від 12.03.2019 у справі №441/1239/17 судами було вказано на можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. У зв`язку з викладеним, посилаючись на норми діючого законодавства, практику Верховного Суду та ЄСПЛ , позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

15.03.2023 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 ПС № 46 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, розмір пенсії складає 1366,53 грн. Відповідач вказав, що листом від 02.06.2021 № 13410/8 АТ Ощадбанк надіслав до Пенсійний фонду України перелік осіб, які станом на 01.05.2021 одержують суми пенсій за довіреністю, або не одержують більше як один рік, в якому значилася позивач. 27.04.2021 позивачу надіслано лист №1500-0401-8/53200 з проханням з`явитися до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ПФУ в м. Білгород-Дністровський для подання заяви на подовження виплати пенсії як особі, яка не одержує з поточного рахунку суми пенсій та грошової допомоги в установі банку більше ніж один рік або отримує за довіреністю та оскільки ОСОБА_1 особисто до органу ПФУ з заявою про подовження виплати не звернулася та не надала заяву про виплату пенсії через уповноважені установи банків, виплату припинено до з`ясування з 01.01.2022. Головне управління вважає, що правомірно вчинено дії про призупинення виплати пенсії з 01 січня 2022 року, оскільки пунктом 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного 4 фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд та оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач не отримував пенсію продовж 12 місяців і саме вказана обставина стала підставою для припинення виплати пенсії Головне управління не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо призупинення виплати позивачу пенсії. З урахуванням викладеного, оскільки позивач більше року не отримував призначену пенсію, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується позивачем, тому є підстави вважати, що Головне управління правомірно припинило виплату пенсії позивачу, оскільки пунктом 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. При цьому, як вказав відповідач, вимога позивача здійснювати виплату поточної пенсії позивача на зазначений нею банківський рахунок є передчасною, оскільки відновленню підлягають лише порушені права та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що будуть в майбутньому порушені права позивача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій по досягненню пенсійного віку та наявності близько 37 років страхового стажу позивачці призначено пенсію за віком.

25.12.2016 року позивач виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі 420/4212/19 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 ; визнано протиправною бездіяльність Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправними та скасовано рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 викладені в листах Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 03.01.2019 року, 18.01.2019 року та 08.04.2019 року; зобов`язано Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.07.2017 року відповідно до норм ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як зазначив позивач та підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі 420/4212/19, позивачу поновлено виплату пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.08.2022 повідомлено ОСОБА_2 про необхідність терміново з`явитись до будь якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян за місцем перебування адресата для виплати пенсії у зв`язку із запровадженням Національного банку України з 05.08.2019 міжнародного банківського рахунку необхідно надати заяву про виплату пенсії через установу банку(а.с.37).

На виконання вимог листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.08.2022, представник позивача звернувся до Пенсійного фонду із заявою від 04.11.2022 про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_1 , з реквізитами IBAN та про виплату належних сум пенсії на особистий рахунок ОСОБА_1 зазначеного в доданій заяві про виплату пенсії(а.с.39-40).

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на запит від 04.11.2022 повідомив листом від 11.11.2022 про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі № 420/4212/19 ОСОБА_1 з 01.07.2017 поновлено виплату пенсію. ОСОБА_1 постійно проживає в державі Ізраїль та в иплата пенсії ОСОБА_1 з січня 2020 року по червень 2021 року (за період з 01.07.2017) нараховувалася через банківську установу Державний Ощадний банк України. Відповідно до пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами) (далі-Порядок № 1596), якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунку більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це орган Пенсійного фонду України, а одержувач пенсії подати нову заяву в орган Пенсійного фонду України про подовження виплати пенсії через установу банку. У разі невиконання одержувачем пенсії цієї умови орган Пенсійного фонду України припиняє перерахування пенсії на поточний рахунок в установу банку та здійснює виплату пенсії через підприємство поштового зв`язку за місцем фактичного проживання. Згідно із списком зазначеного банку від 03 червня 2021 року ОСОБА_1 не одержувала пенсію з поточного рахунку більш як один рік. Пенсіонерам, які фактично не проживають в Україні, виплата пенсії проводиться відповідно до Порядку № 1596. Пунктом 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунку подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем того проживання одержувача в населеному пункті у межах України. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Порядком № 1596 встановлено зразок заяви про виплату пенсії або грошової допомоги. При цьому всі реквізити заяви обов`язкові для заповнення. Оскільки виплата пенсії ОСОБА_1 припинена то для її поновлення та переведення через банківську установу ОСОБА_1 необхідно буде особисто звернутися до будь- сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, та надати заяву встановленого зразку(а.с.42-43).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Частина 1 статті 9 Конституції України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з пунктом 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Згідно з ч.1 ст.47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Після того, як рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року із Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування були виключені норми п.2 ч.1 ст.49 та друге речення ст.51, які забороняли виплату пенсій особам, що виїхали на місце постійного проживання за кордон, в Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не міститься жодної норми, яка б скасовувала право пенсіонера на отримання ним пенсії в результаті того, що він проживає не в Україні.

Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999, якою затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.

Пунктом другим вказаного Порядку передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до п.п.8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно з п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Відповідно до п.п.12-13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яку було надіслано у вигляді додатку 2 до листа представника позивача від 04.11.2022, повністю відповідає формі, яка встановлена додатком 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, що не заперечується відповідачем.

Щодо доводів відповідача про те, що особа, яка звертається за пенсією повинна особисто звернутись до органів ПФУ, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.1 п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Як було зазначено вище, п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 662), передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Абзацом 2 пункт 10 Порядку встановлено, що заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Однак, цей обов`язок покладається на особу при зверненні за призначенням пенсії, в даному випадку позивачу вже була призначена та поновлена виплата пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.08.2022, представник позивача звернувся до Пенсійного фонду із заявою від 04.11.2022 про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_1 , з реквізитами IBAN та про виплату належних сум пенсії на особистий рахунок ОСОБА_1 зазначеного в доданій заяві про виплату пенсії(а.с.39-40). В заяві також зазначено, що позивач уповноважує працівника банку передати від його імені цю заяву до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення. Крім того, в заяві вказано, що працівником банку підтверджено ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунка, в тому числі із обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, стосовно відмови виплачувати пенсію ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно відмови виплачувати пенсію ОСОБА_1 на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м.Одеса, вул. Канатна,83 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 858,88грн. (всімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра