Справа № 360/1557/22
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

20 квітня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1557/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України відносно ОСОБА_1 стосовно виплатити ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів за період з 12.08.2020 по 06.01.2021, у зв`язку із порушенням строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.08.2020 по 06.01.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів за період з 12.08.2020 по 06.01.2021, у зв`язку із порушенням строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.08.2020 по 06.01.2021.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є військовослужбовцем за контрактом Збройних Сил України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року в адміністративній справі № 360/4579/20 визнано протиправними та скасовано накази Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) в частині обмеження нарахування та виплати позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення за період часу з 12.08.2020 по 06.01.2021, а саме: № 295 від 31.08.2020, № 354 від 13.10.2020, № 407 від 01.12.2020, № 38 від 01.02.2021; № 307 від 03.09.2020, № 346 від 02.10.2020, № 347 від 02.10.2020, № 349 від 06.10.2020, № 381 від 03.11.2020, № 382 від 03.11.2020, № 408 від 02.12.2020; № 409 від 02.12.2020, № 39 від 01.02.2021, № 12 від 01.01.2021, № 14 від 01.01.2021, № 39 від 01.02.2021, № 41 від 02.02.2021, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період часу з 12.08.2020 по 06.01.2021 в повному обсязі на підставі вимог чинного законодавства за відрахуванням виплачених сум за цей період.

На виконання рішення суду відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 20.12.2021 на картковий рахунок нараховано грошове забезпечення за період часу з 12.08.2020 по 06.01.2021 в сумі 90792,90 грн з відрахуванням виплачених сум за цей період.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати».

Відповідач відповіді не надав та протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 01.07.2022 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.07.2022 продовжено позивачу строк для усунення недоліків його позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.08.2022 відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.08.2022 зупинено провадження по справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою суду від 20.04.2023 поновлено провадження у справі.

На час прийняття рішення у цій справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2022 № 68/7 лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.07.2019 по теперішній час.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі 360/4579/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021, вимоги уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) в частині обмеження нарахування та виплати ОСОБА_1 основних та додаткових видів грошового забезпечення за період часу з 12.08.2020 по 06.01.2021, а саме: № 295 від 31.08.2020, № 354 від 13.10.2020, № 407 від 01.12.2020, № 38 від 01.02.2021; № 307 від 03.09.2020, № 346 від 02.10.2020, № 347 від 02.10.2020, № 349 від 06.10.2020, № 381 від 03.11.2020, № 382 від 03.11.2020, № 408 від 02.12.2020; № 409 від 02.12.2020, №39 від 01.02.2021, № 12 від 01.01.2021, №14 від 01.01.2021, № 39 від 01.02.2021, №41 від 02.02.2021; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період часу з 12.08.2020 по 06.01.2021 в повному обсязі на підставі вимог чинного законодавства за відрахуванням виплачених сум за цей період; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень.

20.12.2021 на рахунок позивача, що відкритий у банку, було зараховано грошове забезпечення за період з 12.08.2020 по 06.01.2021 в розмірі 90792,90 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача.

Отже, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами факт здійснення 20.12.2021 повної виплати позивачу заборгованості на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 по справі № 360/4579/20.

20.12.2021 та 23.12.2021 позивач звернувся з рапортами до відповідача з проханням надати розрахунок виплаченої суми та розрахунок компенсації втрати частини доходів.

Як зазначає позивач, відповідач не надав відповіді на вказані рапорти та не здійснив нарахування та виплату компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача у виплаті спірної компенсації протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтями 3 та 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до приписів статті 6 Закону №2050-ІІІ, компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

- коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення).

Із наведеного правового регулювання слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі, грошового забезпечення.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 11.02.2021 у справі № 1540/3742/18.

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив, що згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію виплачують за рахунок власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.12.2021 здійснено повну виплату позивачу грошового забезпечення за період з 12.08.2020 по 06.01.2021 в розмірі 90792,90 грн на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 по справі 360/4579/20.

Відповіді на рапорт позивача від 23.12.2021 щодо нарахування та виплати компенсації за втрату частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його виплати відповідач не надав.

Слід зазначити, що компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплачується у разі порушення строків виплати доходу (у тому числі грошового забезпечення), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті протиправної невиплати належного грошового забезпечення, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20 лютого 2018 року по справі №336/4675/17, від 05 жовтня 2018 року по справі №162/787/16-а.

Отже, належне позивачу грошове забезпечення за період з 12.08.2020 по 06.01.2021 в розмірі 90792,90 грн на виконання рішення суду виплачене лише 20.12.2021, тому позивач має право на компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Як наслідок, слід визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.08.2020 по 06.01.2021.

Також слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 12.08.2020 по 06.01.2021 на суму грошового забезпечення 90792,90 грн відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Вказаний спосіб захисту є достатнім та не потребує перерахування усіх нормативно-правових актів, які регулюють питання виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Зокрема, такий же спосіб захисту застосовано Верховним Судом у постанові від 09 серпня 2022 року у справі № 460/4765/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією ID 3286-1840-8081-5036 від 04.07.2022.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України позивачу необхідно відшкодувати 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 5-С; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.08.2020 по 06.01.2021.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 12.08.2020 по 06.01.2021 на суму грошового забезпечення 90792,90 грн відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (59 військовий мобільний госпіталь Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун