Справа № 500/749/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/749/23

19 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії державного службовця у відповідності до інформації зазначеної в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 пенсію державного службовця у відповідності до інформації зазначеної в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з квітня 2019 року по 30 вересня 2022 року позивачу була призначена пенсія згідно із Законом України «Про державну службу», яку він не отримував. Вказав, що 09 лютого 2023 року подав до відповідача заяву про призначення/перерахунок пенсії із вимогою здійснити перерахунок належної йому пенсії державного службовця у відповідності до вимог постанови КМУ №469 від 05.06.2019 з урахуванням заробітної плати державного службовця станом на момент звільнення позивача, тобто станом на 30.09.2022. Зазначив, що до вказаної заяви позивачем були долучені довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09- 17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023. Однак, у відповідь на вищезгадану заяву відповідач надав лист №1900-0213-8/7026 від 21.02.2023, у якому зазначав, що провести перерахунок пенсії із врахуванням довідок про складові заробітної плати немає підстав, оскільки Закон України «Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII не передбачає проведення перерахунку пенсії. Позивач вважає, що відповідачем порушені норми чинного законодавства, а також права та інтереси позивача, у зв`язку із чим звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що відповідно до поданої заяви від 10.04.2019 та додатково долучених документів, позивачу з 10.04.2019 призначено пенсію згідно із Законом №3723 в розмірі 9159,67 грн. Вважає, що оскільки ОСОБА_1 працював на посаді державного службовця, пенсія виплачувалась у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказав, що у відповідності до поданої заяви від 09.02.2023 та інформації про звільнення з державної служби (30.09.2022), виплату пенсії з 01.10.2022 поновлено та обчислено у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» 10.12.2015 №889- VIII. Одночасно, зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №469 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Постанова №469), яка набрала чинності 01.01.2020, доповнено Порядок №622. На думку представника відповідача-1, з урахуванням змін, внесених Постановою №469, з 01.01.2020 право на обчислення пенсії на умовах Порядку №622 мають особи: які на 01.05.2016 займали посади державної служби; та яким призначено пенсію відповідно до Закону №3723 у період з 01.10.2011 до 01.05.2016; та які звільнились з посади державної служби, в тому числі до 01.01.2020. Звернув увагу суду на тому, що всі зазначені умови повинні бути дотриманні одночасно. На думку представника відповідача-1 та враховуючи норми постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №469 та Закону України «Про державну службу» №889 пенсія призначалася і виплачувалася, тому право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIII у позивача не виникає.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій звернув увагу суду на тому, що відповідно до відомостей з трудової книжки позивача, його страховий стаж державної служби станом на 30.09.2022 становив 35 років 03 місяці, в тому числі до 01.05.2016 - 28 років 11 місяців. Звернув увагу суду, що позивач повністю відповідає критеріям, так як станом на 01.05.2016 працював на державній службі; мав більше 20 років стажу на посадах державної служби; не отримував пенсію за Законом №3723 до набрання чинності Законом №889-УІІІ, тобто до 01.05.2016; досягнув віку 60 років. Вказав, що у квітні 2019 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, коли вже діяв Закон №889-УІІІ, однак норми цього Закону (п.10 Прикінцевих та перехідних положень) надають право на призначення пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ та Порядку №622 за певних умов, які у нього наявні. Таким чином, вважає, що позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати та усіх передбачених законодавством її складових, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, саме за періоди, що передували його звільненню з посади державного службовця, тобто до 30.09.2022.

Ухвалою суду від 04.04.2023 постановлено залучити до участі у справі №500/749/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (надалі, відповідач - 2), встановивши строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Крім цього даною ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області подати до суду належним чином завірену копію Рішення від 15.02.2023 №53, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Представник Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що згідно матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 , з 01.09.2017 отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону 1058, а пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №889 з 10.04.2019. Вказав, що при призначенні пенсії державного службовця враховувалась заробітна плата, визначена відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" за останнім місцем роботи на державній службі завідувача сектору Управління Держпраці у Тернопільській області. Вказав, що оскільки після призначення пенсії позивач продовжував працювати на державній службі до 30.09.2022, пенсія виплачувалась йому в розмірі, обчисленому відповідно до Закону №1058. Вважає, що оскільки чинними нормативними актами не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцями, призначеним відповідно до Закону №889, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 15.02.2023 №63 прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії. Отже, вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у львівській області є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України, а відтак, на думку відповідача-2, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в період з 13.10.1987 по 30.09.2022 працював державним службовцем, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача від 15.07.1973, вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.06.2000, довідки ПФУ форми ОК-5 від 24.10.2022.

З 10.04.2019 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно стажу держслужбовця.

Згідно Наказу Управління Держпраці у Тернопільській області №195-к від 27.09.2022, відповідно до пункту 1-1 частини першої та частини четвертої статті 87 Закону України "Про державну службу", позивача звільнено з посади завідувача сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму 30 вересня 2022 року з припиненням держаної служби в зв`язку із ліквідацією Управління Держпраці у Тернопільській області.

З даного Наказу вбачається, що стаж державної служби позивача станом на 23.06.2022 становить 35 років.

09.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". До заяви були долучені наступні документи: копія паспорта, ідентифікаційної коду, трудова книжка, довідка про складові заробітної плати для призначення пенс державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислуг років) та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням з пенсією) видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області.

Зокрема, до вказаної заяви позивачем подано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №08/09-17/02/9.1.23 від 09.02.2023, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №63 від 15.02.2023 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Вказано про те, що Закон №889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом №3723, постановою 1013 скасовано пункт постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37.1 Закону 3723 відсутні. Також, вказано про те, що пенсії, призначені згідно із Законом 3723, перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо), визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0213-8/7026 від 21.02.2023 позивачу повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, зсилаючись на відсутність підстав з аналогічних мотивів, наведених у Рішенні Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №63 від 15.02.2023 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» видно, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом № 889-VIII «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.10, п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пунктом.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII «Про державну службу» передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, право на пенсію одержують особи, зазначені в п.10, п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII «Про державну службу», які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не вказано, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

Так, з 10.04.2019 позивач отримає пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, після призначення пенсії державного службовця, 10.04.2019, позивач продовжував працювати на посаді державної служби до 30.09.2022.

Як вбачається з Наказу Управління Держпраці у Тернопільській області №195-к від 27.09.2022, а також довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №08/09-17/02/9.1.23 від 09.02.2022, стаж державної служби позивача складає 35 років.

Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби, регулюються Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2026р. № 622 (надалі, Порядок № 622)

З п.31 Порядку № 622 видно, що державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015р. № 889 VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та пенсію, яка призначена відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10.12.2015р. № 889 VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Суд зазначає, що пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" призначена позивачу у 2019 році, коли вже діяв Закон №889-VIII «Про державну службу».

Однак, на думку суду, норми цього Закону (п.10 Прикінцевих та перехідних положень) надають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII «Про державну службу».

Суд звертає увагу на тому, що пенсія державного службовця призначена ОСОБА_1 10.04.2019, але вона не виплачувалась, оскільки позивач продовжував працювати на посадах державної служби.

Тобто, на думку суду, при призначенні пенсії позивачу у 2019 році пенсійний орган прийняв до уваги розрахунок довідки про складові заробітної плати на той час.

Ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено що, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватись при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, суд вважає, що позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування саме за періоди, що передували його звільненню з посади державного службовця.

Пунктом 4 Порядку № 622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із Довідкою №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023, виданою Управлінням Держпраці у Тернопільській області на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну платі за вересень місяць 2022 року, заробітна плата позивача, станом на 09 лютого 2023 року становила 10750,00 грн.

Також, відповідно до Довідки №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023, виданої Управлінням Держпраці у Тернопільській області на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну платі за 2017-2022 роки, позивачу, було нараховано надбавку за інтенсивність праці у сумі 231453,27 грн., премію місячну в сумі 102555,47 грн., грошову допомогу при щорічній відпустці в сумі 72844,92 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 59994,35 грн., індексацію зарплати в сумі 4150,64 грн. (дані за період з 01.10.2017 по 30.09.2022).

На всі види оплати праці, включені у дані довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджує також довідка ПФУ форма ОК-5 від 24.10.2022.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017р. № 1-3 затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільнення за пенсією).

У спірному випадку відповідачем-1 у листі №1900-0213-8/7026 від 21.02.2023 відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням Довідки №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та Довідки №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023, однак, на думку суду, вказані довідки повністю відповідають формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

На переконання суду, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, ст.41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому, суд дійшов вірного висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії державного службовця згідно інформації у вищезазначених довідках.

У сукупності наведених обставин, суд вважає що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії державного службовця у відповідності до інформації зазначеної в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023, є протиправними.

Частиною другою ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав позивача суд також вважає, що слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2023 №63 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, захисту такого права, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 пенсію державного службовця у відповідності до інформації зазначеної в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У спірному випадку відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірності оскаржуваних дій щодо відмови у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії державного службовця у відповідності до інформації зазначеної в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2023 №53 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 пенсію державного службовця, з врахуванням відомостей, зазначених в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №08/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023 та №09/09-17/02/9.1/23 від 09.02.2023.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 квітня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, м.Львів, 79016 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.