Справа № 520/9491/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Панов М.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 р. Справа № 520/9491/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022, по справі № 520/9491/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021 та в подальшому здійснювати щомісячну її виплату, без обмеження максимального розміру та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду у зазначеній частині, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 520/4830/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2018, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного судового рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 по справі № 520/7870/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 оновленої довідки від 15.02.2021 № ФХ-109447/ВСЗ про розмір грошового, забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивача на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 оновленої довідки від 15.02.2021 № ФХ-109447/ВСЗ про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На виконання вказаного рішення пенсійним органом здійснений перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки від 15.02.2021 № ФХ-109447/ВСЗ з 01.04.2019.

Позивач, не погодившись із зменшенням пенсійним органом відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та застосованого відповідачем обмеження максимального розміру пенсії звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав застосування обмеження максимального розміру пенсії та зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії.

Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з передчасності вимог про здійснення розрахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, зокрема, до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У той же час, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому, Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Одночасно, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, слід зазначити, що вони явно суперечать один одному.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, сформованими у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18, норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновків, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення саме Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 23 червня 2020 року у справі № 686/24928/16-а, від 9 лютого 2021 року у справі № 1640/2500/18, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

З огляду на викладене, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Стосовно твердження щодо передчасності позовних вимог щодо зобов`язання пенсійного органу при перерахунку розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, не застосовувати обмеження її максимального розміру, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до витягу з пенсійної справи позивача при здійсненні такого перерахунку на підставі рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 по справі № 520/7870/21 та вказаної довідки № ФХ-109447/ВСЗ від 15.02.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вже застосовано таке обмеження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача такі позовні вимог підлягають задоволенню та є обґрунтованими.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, у зв`язку з чим є підстави для його скасування в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову з прийняттям в цій частині нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 520/9491/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії без обмеження відповідним розміром та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

У зв`язку з цим доповнити абзац третій резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року по справі № 520/9491/22 словосполученням "без обмеження її максимальним розміром".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий