Справа № 380/13641/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

справа №380/13641/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Назарко В.Г., Брикайло А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» до Західного офісу Держаудитслужби, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівська міська рада, про визнання протиправною та скасування вимоги.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Львівське комунальне підприємство «Муніципальна варта» (далі позивач ЛКП «Муніципальна варта») із позовом до Західного офісу Держаудитслужби (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати вимоги Західного офісу Держаудитслужби, що викладені у листі від 06.09.2022 №131306-14/4920-2022 «Щодо усунення порушень законодавства»;

- судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що проведення ревізії розпочато з грубим і відвертим порушенням вимог чинного законодавства; низка питань, котрі фактично перевірені, не були передбачені програмою ревізії. Вказана ревізія не була скоординована з відповідними контролюючими органами до 20.06.2022. Якщо відповідач вважає проведену ревізію позаплановою, то жодних підстав для призначення позапланової ревізії не було. Також, протиправною є вимога відповідача забезпечити відшкодування шкоди на загальну суму 29420,6 тис. грн., в т.ч. нецільове витрачання коштів 18942,6 тис. грн. та фінансових порушень, що призвели до недоотримання фінансових ресурсів 4953,1 тис. грн. в т.ч. міським бюджетом 616,2 тис. грн., відповідно до статей 216-229 Господарського кодексу України та статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України, оскільки позивач виявлених порушень не допускав. Крім того, орган державного фінансового контролю при виявленні збитків може визначити їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, яку той не визначив. Тому, незрозуміло як відповідач обчислював збитки.

Ухвалою від 03.10.2022 суд відкрив загальне позовне провадження у справі та залучив до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівську міську раду.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві /Т.І, арк.спр.216-255/. Зазначив, що процедури підготовки та проведення ревізії дотримано відповідно до чинного законодавства. За наслідками ревізії складено акт, у якому зафіксовано виявлені під час ревізії порушення. За результатами ревізії складено правомірну вимогу про усунення порушень законодавства, що призвели до втрат ресурсів на загальну суму 29420,6 тис. грн.,в т.ч. нецільове витрачання коштів 18942,6 тис. грн. та фінансових порушень, що призвели до недоотримання фінансових ресурсів 4953,1 тис. грн. в т.ч. міським бюджетом 616,2 тис. грн. Вважає, що органи державного фінансового контролю мають право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. При цьому, усунення порушень, якими завдано матеріальної шкоди (збитків) полягає у відшкодуванні таких збитків (надходженні коштів до підконтрольного об`єкту (бюджету). Виявлені збитки відшкодовуються у добровільному порядку об`єктом контролю, або шляхом звернення органу Держаудитслужби з відповідним позовом про їх стягнення у судовому порядку. Правильність обчислення таких збитків перевіряє суд, який розглядає позов органу державного фінансового контролю, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Звернення ж об`єкта контролю з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про усунення порушень, які за своїм змістом спрямовані на відшкодування збитків є неналежним способом захисту порушеного права, а тому, такий позов задоволенню не підлягає.

Позивач подав відповідь на відзив /Т.4, арк.спр.1-18/ у якій зазначив, що доводи позивача стосовно неможливості оскарження такого роду рішення до адміністративного суду із посиланням на встановлений законодавством судовий порядок стягнення збитків за позовом контролюючого органу є безпідставними як самі по собі так і з огляду на факт прийняття до розгляду і вирішення судами по суті позовних вимог щодо оскарження пунктів письмової вимоги суб`єкта владних повноважень. З огляду на з`ясовану під час здійснення законодавчого аналізу правову природу письмової вимоги контролюючого органу можна констатувати, що вона безумовно породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, наділена властивостями правового акту індивідуальної дії і може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення з відповідним позовом. Крім того, порядок проведення ревізії порушено, оскільки відповідач, всупереч встановленому законодавством порядку, невчасно повідомив Головне управління ДПС у Львівській області про проведення ревізії в ЛКП «Муніципальна варта». Так само, програма ревізії не відповідала фактичним питанням, викладеним в акті ревізії. Крім того, позивач не визнає порушень, викладених в акті ревізії та вважає вимогу з цих підстав необґрунтованою.

Третя особа, Львівська міська рада, подала письмові пояснення /Т.4, арк.спр.105-108/, в яких повторено правову позицію видалену у позовній заяві та зазначено, що ревізія проведена з порушенням встановленого законодавством порядку її призначення та проведення.

У додаткових пояснення /Т.4, арк.спр.127-130/ третьою особою наголошено, що жодних обмежень щодо використання та розпорядження активами ЛКП «Муніципальна варта», в тому числі коштами, Статутом або законом не передбачено. Програма здійснення Львівською міською радою внесків до статутного капіталу комунальних підприємств, установ та організацій у 2017-2025 роках затверджена Львівською міською радою, в тому числі, з метою сприяння впорядкуванню заборгованості із виплати заробітної плати.

У відповідь на додаткові пояснення третьої особи /Т.4, арк.спр.133-145/ відповідач не погодився з такою позицією, оскільки внески у статутний капітал для головного розпорядника є довгостроковою фінансовою інвестицією в капітал комунального підприємства, що знову ж таки охоплюється поняттям капітальних видатків. Тому, ЛКП «Муніципальна варта» не забезпечено витрати бюджету на цілі, що відповідають напрямам, визначеним п. 3.1.3 Програми здійснення Львівською міською радою внесків до статутного капіталу комунальних підприємств, установ та організацій у 2017-2025 роках.

Ухвалою від 15.02.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Відповідач подав додаткові пояснення /Т.5, арк.спр.125-129/ та зазначив, що відповідно до п. 4.25 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІІ квартал 2022 року проведено державний фінансовий аудит діяльності ЛКП «Муніципальна варта» за період з 01.01.2018 по 30.04.2022. За попередніми результатами аудиторського дослідження виявлено незаконне використання коштів, що може призвести до втрат на загальну суму 9635,5 тис. грн. Відповідно до листа Держаудитслужби від 06.07.2022 №000200-18/4881-2022 Державною аудиторською службою України погоджено включення ревізії ЛКП до плану. Об`єкт контролю допустив до проведення ревізії, жодних застережень з цього приводу не було. За переданими до Львівської обласної прокуратури матеріалами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ЛКП «Муніципальна варта» внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України. Наявність кримінального провадження додатково свідчить про те, що за наслідками ревізії виявлено порушення, які вказують на завдання матеріальної шкоди (збитків).

У додаткових поясненнях /Т.5, арк.спр.154-160/ відповідач обґрунтував наявність порушень в частині зайво отриманих коштів з міського бюджету в сумі 945511,73 грн. на здійснення охорони Музею народної архітектури та побуту у Львові імені Климентія Шептицького; надання послуг із охорони комунальних об`єктів в меншому (та більшому) обсязі, ніж передбачено ухвалами Львівської міської ради; щодо недоотримання позивачем орендної плати від ЛКП «Львівелектротранс» за надані в оренду евакуатори в сумі 3285,8 тис. грн. та неперерахування позивачем коштів отриманої орендної плати від ЛКП «Львівелектротранс» за надані в оренду евакуатори в сумі 616,2 тис. грн. до міського бюджету м. Львова.

Позивачем подано відповідь (заперечення) на додаткові пояснення відповідача /Т.5, арк.спр.163-166/ у якій вказано, що відповідачем не надано доказів зайвого отримання коштів з місцевого бюджету для здійснення охорони Музею народної архітектури та побуту у Львові імені Климентія Шептицького, неправомірно отримано та використано листи технічного контролю на підтвердження обсягів надання позивачем охоронних послуг, та безпідставно застосовано розрахунок орендної плати (Ухвала Львівської міської ради №897 від 07.06.2007) до правовідносин лізингу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

У судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги заперечили повністю, просили відмовити у задоволенні позову повністю з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Третя особа представництво у судових засіданнях не забезпечила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, додаткових пояснень сторін, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі, та,

в с т а н о в и в :

Західний офіс Держаудитслужби провів ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» за період з 01.01.2018 по 30.04.2022, за результатами чого складено акт від 05.08.2022 №131306-24/7, в якому зафіксовано виявлені порушення та недоліки /Т.І, арк.спр.33-61/.

За результатами ревізії та на підставі складеного акту відповідач висунув вимогу про усунення порушень законодавства від 06.09.2022 №131306-14/4920-2022, адресовану директору ЛКП «Муніципальна варта» /Т.І, арк.спр.28-32/.

Не погоджуючись з виявленими порушеннями та висунутими вимогами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом дослідження у цій справі є оцінка дій та рішень суб`єкта владних повноважень в частині дотримання процедури проведення ревізії та правомірності вимоги про усунення виявлених порушень.

Щодо покликань позивача на процесуальні порушення у діях відповідача суд керується таким.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю регламентовано Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі Закон №2939-XII).

Відповідно до приписів статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі орган державного фінансового контролю) (частина 1). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України (частина 2).

Орган державного фінансового контролю координує свою діяльність з органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади, фінансовими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, іншими контролюючими органами, органами прокуратури, Національної поліції України, Служби безпеки України, Бюро економічної безпеки України (частина 1 статті 7 Закону №2939-XII).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю, серед іншого, надається право:

- перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо) (пункт 1);

- пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (пункт 7);

- порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пункт 8).

Частиною 4 статті 11 Закону №2939-XII передбачено, що проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону №2939-XII порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі Порядок №550).

Згідно з приписами Порядку №550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому (пункт 45).

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (пункт 46).

У разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних правопорушень, акти таких ревізій з додатками до акта ревізії у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів (пункт 48).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №805 на виконання положень статті 11 Закону №2939-XII затверджено «Порядок координації одночасного проведення планових перевірок (ревізій) контролюючими органами та органами державного фінансового контролю» (далі Порядок №805).

За правилами, встановленими пунктом 3 Порядку №805 у разі коли контролюючими органами та органами державного фінансового контролю планується проведення у звітному періоді перевірок одного і того самого суб`єкта господарювання, такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно.

Проведення органами державного фінансового контролю перевірок, запланованих на I квартал наступного року, погоджується до 20 грудня поточного року з відповідними контролюючими органами.

Планування органами державного фінансового контролю перевірок на II, III i IV квартали поточного року здійснюється з урахуванням плану-графіка документальних планових перевірок на поточний рік, оприлюдненого на офіційному веб-сайті ДПС.

Про проведення перевірок, запланованих на II, III i IV квартали поточного року, органи державного фінансового контролю інформують відповідні контролюючі органи до 20 числа останнього місяця попереднього кварталу.

Згідно з приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2).

Позивач зазначає, що оскільки ревізія запланована та проведена в період з 18.07.2022 по 29.07.2022, відповідач повинен був попередити податкові органи для координації дій до 20.06.2022. Оскільки ж ревізія не скоординована з відповідними контролюючими органами до 20.06.2022 таку проведено з грубим порушенням чинного законодавства.

З цього приводу відповідач зазначив, що наказом Державної аудиторської служби України від 14.04.2022 №55 заплановано державний фінансовий аудит діяльності ЛКП «Муніципальна варта» на ІІ квартал 2022 року за період з 01.01.2018 по 30.04.2022. Під час проведення аудиту Західний офіс ДАС звернувся до Державної аудиторської служби України з листом від 22.06.2022 №131302-12/3170-2022 із пропозицією про включення до Проєкту плану проведення заходів державного фінансового контролю ЗО ДАС на 3 квартал 2022 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ЛКП «Муніципальна варта», надавши додатком до листа обґрунтування доцільності проведення цієї ревізії у вигляді заповненої картки планування. За попередніми результатами аудиторського дослідження виявлено незаконне використання коштів, що може призвести до втрат, на загальну суму 9635,5 тис. грн.

Листом Держаудитслужби від 06.07.2022 погоджено включення ревізії позивача до плану проведення заходів державного фінансового контролю ЗО ДАС на 3 квартал 2022 року. План затверджено наказом ЗО ДАС №198 від 07.07.2022 /Т.5, арк.спр.130-142/.

Саме у зв`язку з цією процедурою відповідач повідомив ГУ ДПС у Львівській області про проведення ревізії ЛКП «Муніципальна варта» лише 12.07.2022 /Т.2, арк.спр.2/.

Таким чином, оскільки Держаудитслужба погодила ревізію позивача лише 07.06.2022, податковий орган про таку ревізію відповідачем повідомлено лише 12.07.2022.

Проте суд зауважує, що таке повідомлення відбулося до початку проведення ревізії, наказ Держаудитслужби та ЗО ДАС про включення до плану-графіку проведення ревізії позивачем не оскаржувався, об`єкт контролю до проведення ревізії допустив, жодних зауважень з цього приводу не було.

Також, на переконання суду, метою існування норми про координацію між контролюючими органами є забезпечення взаємодії між ними і жодним чином не впливає на права позивача. У цьому контексті слід зауважити, що позивач жодним чином не зміг пояснити, як невчасне повідомлення ГУ ДПС у Львівській області про проведення ревізії порушило його права.

З врахування викладеного, суд не бере до уваги такі покликання позивача.

Також позивач покликається на те, що в програмі ревізії зазначено основні питання ревізії, якими є: 1) Законність використання підприємством коштів, одержаних як внески у статутний капітал та 2) Законність здійснення та достовірність відображення в обліку витрат на оплату праці працівників. Натомість в ході ревізії було перевірено додаткові питання, котрі не були передбачені програмою: питання надання послуг із охорони та стан розрахунків за надані охоронні послуги; питання лізингових та орендних правовідносин позивача.

З цього приводу слід зауважити, що згідно з програмою ревізії законність використання підприємством коштів, одержаних як внески у статутний капітал та законність здійснення та достовірність відображення в обліку витрат на оплату праці працівників є основними питаннями ревізії згідно з затвердженою програмою /Т.2, арк.спр.4/. Однак перелік таких питань не є вичерпним, а метою ревізії вказаною в програмі є перевірка дотримання законодавства. Крім того, перевіряти інші питання ніж зазначені в програмі ревізії як основні органу державного фінансового контролю законодавством не заборонено, адже наказом Держаудитслужби від 14.09.2016 №80 затверджено Примірну програму ревізії фінансово-господарської діяльності /Т.5, арк.спр.131-132/. Також, представник відповідача пояснив, що інші зафіксовані порушення відображено, зокрема, у зв`язку з неправильним використанням коштів наданих з бюджету розвитку міста Львова як внески у статутний капітал. Отже, відповідачем програми ревізії в цілому дотримано. Крім того, під час ревізії позивач надавав документи стосовно всіх питань, що увійшли до акту ревізії та заперечень не висловлював.

Тому, такі покликання позивача суд теж не бере до уваги.

З приводу покликань позивача на те, що відповідач при виявленні збитків повинен користуватися при визначенні їх розміру методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України, суд керується таким.

Слід звернути увагу, як справедливо зазначив відповідач, вказаної методики ніколи не існувало, а відтак її використання під час визначення розміру збитків неможливе. Натомість відповідно до пункту 13 частини 1 статті 10 Закону №2939-XII передбачає обов`язок при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 35 Порядку №550 акт ревізії містить констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, висновок про наявність або відсутність порушень законодавства, визначений у разі наявності в установленому законодавством порядку розмір збитків, завданих державі чи об`єкту контролю внаслідок таких порушень.

Відповідно до Пункту 1.3 Порядку взаємодії органів державної контроль-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України, затвердженого спільним наказом від 19.10.2006 №346/1025/685/53, матеріальна шкода (збитки) втрата активів чи недоотримання належних доходів об`єктом контролю та/або державою, що сталися внаслідок порушення законодавства об`єктом контролю шляхом дій або бездіяльності його посадових (службових) осіб;

втрата активів безповоротне зменшення активів через: перерахування (сплату) коштів; відчуження, недостачу, знищення (псування) чи придбання неліквідного (зіпсованого) майна; втрату боржника у зобов`язанні; зменшення частки державної (комунальної) власності у статутному фонді господарського товариства;

розмір матеріальної шкоди (збитків) вартість втрачених активів або недоотриманих доходів, яка визначається за даними бухгалтерського обліку і фінансової звітності об`єкта контролю або експертною оцінкою та іншими визначеними законодавством способами.

Даний порядок є чинним, та застосовується Західним офісом ДАС в усіх випадках виявлення порушень законодавства та регламентує серед іншого порядок взаємного інформування органів державного фінансового контролю та правоохоронних органів.

Також, загальні поняття збитків передбачено в статті 22 Цивільного кодексу України та статтях 224, 225 Господарського кодексу України.

Таким чином слід зробити висновок, що процедура проведення ревізії та оформлення її результатів дотримана відповідачем згідно з законодавством. Покликання позивача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо порушень зафіксованих в акті ревізії та зазначених у адресованій позивачу вимозі про їх усунення слід зазначити таке.

Відповідно до приписів статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі орган державного фінансового контролю) (частина 1).

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 03.02.2016 №43 (далі Положення №43) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (пункт 1). Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7).

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- здійснює контроль на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи) (підпункт 2 пункт 4);

- реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель (підпункт 3 пункт 4);

- вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункт 4).

Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право:

- пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16 пункт 6);

- у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23 пункт 6).

Зазначені положення кореспондуються з нормами статті 10 Закону №2939-XII, згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).

Отже, за результатами ревізії відповідач може пред`явити до об`єкта контролю вимогу. Вимога Держаудитслужби є рішенням суб`єкта владних повноважень пред`являється з метою усунення виявлених ревізією порушень законодавства.

Водночас іншої вимоги як усунути виявлені порушення законодавства Держаудитслужба пред`явити не може, оскільки Законом і Порядком іншого не передбачено.

Зміст вимоги полягає у викладенні переліку та короткого опису порушень законодавства, які виявлені під час ревізії та які слід усунути. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, слід зробити висновок про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

У даній справі Держаудитслужбою висунуто вимогу про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії від 06.09.2022 №131306-14/4920-2022, адресовану ЛКП «Муніципальна варта». При цьому, оскаржена вимога вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, але не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 15.04.2014 року у справі № 21-40а14, постанова від 18.09.2014 року у справі № 31-332а14, постанова від 07.10.2014 року у справі № 21-368а14, постанова від 20.01.2015 року у справі № 21-603а14.

Відповідна практика продовжується Верховним Судом. Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2020 у справі №826/14155/16 та від 28.02.2020 у справі №2040/6542/18 зазначив: «Аналіз законодавства вказує на те, що збитки та інші суми, що підлягають стягненню, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не суд, який розглядає адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною».

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі №820/3534/16.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, законність і підставність дій та рішень відповідача. Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно зі статтею 139 КАС України відшкодування судового збору та витрат на професійну допомогу позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.

Керуючись статтями 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, суд,-

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2023.

Суддя Кравців О.Р.