Справа № 400/5139/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/5139/22

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В. Дата і місце ухвалення: 15.02.2023р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2022 року №336361.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірну постанову прийнято відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області з порушенням двомісячного строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567. Зокрема, порушення ОСОБА_1 абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» виявлено 20.02.2022р., тоді як штраф за таке порушення накладено на нього згідно спірної постанови 25.08.2022р., тобто більше, аніж через шість місяців з дня вчинення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області від 25.08.2022р. №336361 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 15.02.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам відповідача, що під час проведення 20.02.2022р. рейдової перевірки на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 210 км. + 450 м. виявлено факт надання позивачем послуг з перевезення вантажу на транспортному засобі марки DAF, д/н НОМЕР_1 , з причіпом марки FRUEHAUF, д/н НОМЕР_2 , без оформлення документів, перелік яких міститься в статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: на момент перевірки була відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа водія ОСОБА_2 . Відповідальність за вказане порушення передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що п.25 Порядку №1567 встановлює строк розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а не строк накладення адміністративно-господарського штрафу. Відповідний строк визначено статтею 250 Господарського кодексу України. У зв`язку з проведенням бойових дій на території Миколаївської області та міста Миколаєва керівництвом Державної служби України з безпеки на транспорті було застосовано ст.250 ГК України, що не є порушенням закону.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на праві власності належать транспортний засіб марки DAF, д/н НОМЕР_1 , та причіп марки FRUEHAUF, д/н НОМЕР_2 .

20.02.2022р. о 08 год. 50 хв. посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області на а/д М-05 «Київ-Одеса» 210 км. + 450 м. проведено перевірку автомобіля марки DAF, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки FRUEHAUF, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами проведеної перевірки складено акт №338003 від 20.02.2022р., яким зафіксовано порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що виразилося у наданні послуг з внутрішньо вантажних перевезень без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону, а саме: відсутня особиста картка водія до цифрового тахографу.

Матеріали перевірки направлено на розгляд до відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області.

25.08.2022р., в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Корніло О., розглянувши справу про порушення автомобільним перевізником ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, прийняв постанову №336361 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. до ОСОБА_1 за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з вказаною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов та скасовуючи спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу суд першої інстанції виходив з того, що справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт у спірних правовідносинах розглянуто та оскаржувану постанову прийнято відповідачем з порушенням двомісячного строку, встановленого абз.1 п.25 Порядку №1567.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно з частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою КМУ №1567 від 08.11.2006р. (далі Порядок №1567).

Пунктом 2 Порядку №1567 визначено, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 14 Порядку №1567 обумовлено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 обумовлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених ст.ст.39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частин 1 та 2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону №2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішнього перевезення вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, зокрема, зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010р. (далі - Інструкція №385).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Пунктом 3.6 Інструкції №385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які,серед іншого, включають перевірку наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Таким чином, в розумінні вказаних норм, водій транспортного засобу марки DAF, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки FRUEHAUF, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 зобов`язаний був надати посадовій особі відповідача особисту картку водія до цифрового тахографа.

При зверненні з даним позовом до суду позивач не заперечував факт відсутності 20.02.2022р. у водія особистої картки водія до цифрового тахографа, за що передбачена відповідальність згідно абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Свою позицію щодо незаконності спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2022 року №336361 ОСОБА_1 обґрунтовував виключно посиланням на порушення відповідачем строків її прийняття.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно п.26 та п.27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, на орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єктом господарювання не пізніше двох місяців з дня його виявлення та за наявності підстав - винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт виявлено відповідачем 20.02.2022р. Водночас, розгляд справи проведено та винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу 25.08.2022р., тобто більше ніж через шість місяців після виявлення правопорушення.

Щодо посилань апелянта, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини першої статті 250 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Водночас, положеннями статі 60 спеціального у межах спірних правовідносин Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Процедура розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт закінчується саме прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Застосування адміністративно-господарського штрафу поза межами процедури, передбаченої Порядком № 1567, є неможливим з точки зору дотримання вказаної процедури.

Посилання відповідача на те, що норми ГК України мають вищу юридичну силу відносно норм Порядку №1567 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки а ні Законом України «Про автомобільний транспорт», а ні Порядком №1567 не встановлено, що справи про порушення за результатами здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розглядаються в порядку, визначеному Господарським кодексом України.

Вказана норма Господарського кодексу України може бути застосована лише у разі відсутності спеціального закону або порядку.

Однак, як вже зазначалося, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком №1567, який є чинним та підлягає застосуванню.

Варто зазначити, що наполягаючи на застосуванні строків, визначених ст.250 ГК України, відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2022 року №336361 також із порушенням шестимісячного строку, встановленого вказаною нормою.

Порушення строку винесення постанови не є формальним порушенням процедури та може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про незаконність спірної постанови відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області від 25.08.2022р. №336361 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Доводи апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 квітня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук