Справа № 280/6973/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 квітня 2023 року Справа № 280/6973/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі-відповідач) , в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача по не нарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину) передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період служби з 06.10.2020 по 22.09.2022 позивачу;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача додаткові доплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період служби з 06.10.2020 р. по 22.09.2022.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу у Національній поліції України у період з 06.10.2020 по 15.01.2021 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області, а у період з 15.01.2021 по 22.09.2022 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області. З 22.09.2022 наказом ГУНП в Запорізькій області від 22.09.2022 року №1076 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про Національну поліцію». Посилається на те, що 29.04.2020 року була прийнята постанова КМУ № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», якою передбачено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Позивач вказує, що він як поліцейський забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, а тому має право на доплату до свого грошового забезпечення відповідно до наведеної постанови за період з 06.10.2020 р. по 22.09.2022 р., яка відповідачем до цього часу не нарахована та не виплачена.

Ухвалою судді від 19.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 11.01.2023 поновлено позивачу строк на звернення до суду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив та надавши до суду 13.02.2023 відзив, в якому зазначив, що позивачеві у період з жовтня 2020 року по вересень 2022 року додаткова доплата в особливих умовах не нараховувалася та не виплачувалася. Наголосив, що позивач під час несення служби зі здійснення профілактичних заходів спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень виконував обов`язки, передбачені за посадою, а не залучався до виконання завдань по забезпеченню охорони публічної (громадської) безпеки і порядку на прилеглій території до об`єктів госпіталізації осіб, хворих на COVID-19, обсервації, контролю за дотриманням режиму обсервації (ізоляції), самоізоляції, посилення патрулювання громадських місць, ужиття інших заходів, спрямованих на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Зазначає, що позивачем не надано доказів, яким саме чином він забезпечував життєдіяльність населення. Крім того, не надано інформації щодо відвідувачів у ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, які знаходились у будівлі закладу та були перевірені саме позивачем у спірні періоди під час його чергування.

Від представника позивача 15.03.223 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останнім, з посиланням на його посадові (функціональні) обов`язки, зазначено, що він займав посаду, на якій забезпечував під час несення служби правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, в підтвердження чого долучив протоколи про адміністративні правопорушення та постанови по справі про адміністративні правопорушення, які складені ним у зазначені періоди часу у відношенні громадян. Крім того, стверджує, що відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмові у її здійсненні.

24.03.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Відповідач 30.03.2023 надав до суду клопотання у яких просив визнати долучені протоколи про адміністративні правопорушення та постанови по справі про адміністративні правопорушення неналежними доказами та не приймати судом до розгляду.

06.04.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції на таких посадах: з 06.10.2020 року до 15.01.2021 року дільничний офіцер поліції сектору превенції Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області; з 15.01.2021 року до 22.09.2022 дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 22.09.2022 року №1076 о/с позивач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Національну поліцію», з 22 вересня 2022 року.

Вказане підтверджується довідкою ГУНП в Запорізькій області від 01.11.2022 № 2426/3101/40-22.

З Інформації щодо виплати додаткової доплати в особливих умовах від 03.02.2023 № 271/1202-2023, наявної в матеріалах справи, вбачається, що додаткова доплата в особливих умовах за період з жовтня 2020 року до вересня 2022 року ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася.

Згідно листа ГУНП в Запорізькій області про надання інформації від 15.11.2022 № 10165/40/01-2022 вбачається, що у період з січня 2022 року і до цього часу кошти на виплату додаткової доплати в особливих умовах не виділялися, зазначені виплати не здійснювалися. Враховуючи, що асигнування, які виділяються на виплату додаткової доплати, є цільовими бюджетними коштами, нарахування та виплата додаткової доплати здійснюється лише в межах наявних асигнувань на зазначені цілі.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу спірної доплати, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11 листопада 2015 року (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п.п. 2-5 вказаної Постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї Постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї Постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 року №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок № 485).

Порядок № 485 визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови №375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020 року №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник відповідного органу поліції.

При цьому, суд зазначає, що згідно наведенного законодавства, підставою для отримання доплати за Постановою КМУ № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у випадку, якщо поліцейський підпадає під сукупність таких умов, начальник відповідного органу поліції має своїм обов`язком внести його особу до персонального переліку для встановлення додаткової доплати.

Судом встановлено, що позивач в період з 06.10.2020 по 15.01.2021 займав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області, а з 15.01.2021 року до 22.09.2022 посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

З наявних в матеріалах справи посадових (функціональних) обов`язків дільничного офіцера поліції відділу превенції відділу поліції № 4 ЗРУП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 вбачається, що його обов`язками та основними напрямами діяльності , зокрема є:

- ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення ;

- здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

- у випадках визначених законодавством, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

- доставляння у випадках і порядку, визначених законодавством, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- вжиття всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а також особам, які постраждали від торгівлі людьми;

- вжиття заходів для запобігання та протидії домашньому насильству та насильству за ознакою статі і його припинення;

- вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб);

- участь у межах повноважень, передбачених законодавством, у здійсненні заходів, спрямованих на соціальну адаптацію осіб, які звільнилися з установ виконання покарань;

- здійснення досудового розслідування кримінальних проступків у формі дізнання (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.8, 3.11, 3.12, 3.14 Посадових (функціональних) обов`язків).

Таким чином, посада, яку займає позивач, відповідає встановленим постановою Кабінету Міністрів України №375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Відповідачем доказів зворотнього не надано.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою судді від 11.01.2023 витребувано від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області інформацію (докази) з її документальним підтвердженням :

-про щомісячні нарахування та виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з 06.10.2020 по 22.09.2022;

-щодо відпрацьованого позивачем часу в особливих умовах (забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків, наявний безпосередній контакт із населенням, тощо) за період 06.10.2020 по 22.09.2022.

Відповідачем 13.02.2022 надано до суду відзив, у якому окрім заперечень проти позовних вимог надано інформація щодо виплати додаткової доплати в особливих умовах від 03.02.2023 №271/12/02-2023 та лист ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 06.02.2023 №138545/01/04- 2023 щодо відпрацьованого Позивачем часу в особливих умовах (забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків, наявний безпосередній контакт з населенням, тощо).

Так, згідно листа Інформація щодо виплати додаткової доплати в особливих умовах від 03.02.2023 №271/12/02-2023 вбачається, що «додаткова доплата в особливих умовах за період з жовтня 2020 року до вересня 2022 року ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася.

Право на отримання додаткової доплати мають поліцейські, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, як це визначено постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 р. № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Вказана доплата здійснювалася у граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах відповідно до залучення до заходів.»

Згідно листа ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 06.02.2023 №138545/01/04- 2023 на Начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Запорізькій області І.Коваленко вбачається, що « ОСОБА_1 в період часу з 06.10.2020 по 15.01.2021 проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції. Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, з 15.01.2021 по 22.09.2022 проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції. відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області. Повідомляємо, що у зв`язку із військовим вторгненням РФ на територію України, веденим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64, воєнного стану в Україні, усі розпорядчі документи, що підтверджують інформацію щодо відпрацьованого в особливих умовах (забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків, наявний безпосередній контакт із населенням, тощо), у тому числі стосовно ОСОБА_1 були евакуйовані, тому на теперішній час надати запитувані Вами документи - неможливо.».

Отже, відповідач зазначає, що вказана доплата здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах відповідно до залучення до заходів, проте на підтвердження відпрацьованого часу позивача надає лист згідно якого зазначено, що усі розпорядчі документи евакуйовані.

15.03.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій в обґрунтування того, що позивач протягом періоду часу з 06.10.2020 по 22.09.2022 здійснював службову діяльність на посаді дільничного офіцера поліції та мав безпосередній контакт з населенням були долучені складені ним у відношенні громадян протоколи про адміністративне правопорушення від 16.04.2021, від 14.09.2021, від 23.11.2021, від 29.11.2021; від 16.12.2021 та постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2021, від 29.06.2021, від 14.09.2021.

Представник відповідача 30.03.2023 подав клопотання, в якому просив визнати вказані протоколи/постанови про адміністративні правопорушення неналежними доказами, оскільки представник позивача не могла отримати вказані документи з бази ІТС «Адмінпрапктика» та долученні документи неналежної якості, де знаходяться оригінали даних протоколів та постанов про адміністративне правопорушення ГУНП в Запорізькій області невідомо.

Так, відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( стаття 75 КАС України)

Згідно зі ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Питання допустимості доказів врегульовано статтею 74 КАС України.

Так, судом встановлено, що згідно долучених представником позивача до матеріалів справи складених ОСОБА_1 у період дії карантину у відношенні громадян протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАБ №593826 від 16.04.2021, ВАБ №676572 від 29.11.2021, ВАБ №676640 від 16.12.2021, ВАБ №597922 від 14.09.2021, ВАБ №676523 від 23.11.2021, та постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №529198 від 14.09.2021, ГАБ №363349 від 29.06.2021, ГАБ №363369 від 02.06.2021 вбачається, що позивач у спірні періоди, виконував свої посадові обов`язки та мав контакт з населенням.

Крім того, згідно наявних у матеріалах справи копій постанов Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2021 по справі № 333/6483/21, від 20.12.2021 по справі № 333/8423/21, 24.02.2022 по справі № 333/8687/21; від 17.06.2021 по справі № 333/3251/21 з Єдиного держаного реєстру судових рішень та інформації з сайту Судова влада, вбачається, що вищезазначені постанови були предметом окремого розгляду у суді, що зокрема підтверджується наявністю судових справ по ним, про їх розгляд судом та винесення на підставі таких протоколів відповідних постанов суду, наприклад щодо протоколу серії ВАБ №597922 від 14.09.2021 ( складеного відносно гр. ОСОБА_2 ) справа № 333/6483/21 (особа, яка притягається до адмін. відповідальності: ОСОБА_2 ), серії ВАБ №676523 від 23.11.2021 (складеного відносно гр. ОСОБА_3 ) справа № 333/8423/21 (особа, яка притягається до адмін. відповідальності: ОСОБА_3 ), тощо.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що наявні в матеріалах справи протоколи та постанови є неналежними доказами, або такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, суд бере до уваги, що серед іншого, протокол серії ВАБ № 597922 від 14.09.2021, постанова серії ГАБ № 363369 від 02.06.2021 та постанова серії ГАБ № 529198 від 14.09.2021, складені позивачем у відношенні осіб-правопорушників за ч. 1 та ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка безпосередньо встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей.

Зазначене дає підстави суду встановити, що позивач мав безпосередній контакт з населенням та здійснював притягнення до відповідальності осіб, які порушували встановлені законодавчі правила щодо карантину людей.

Наведене зокрема спростовує твердження відповідача про те, що позивачем не надано жодних належних доказів того, яким саме чином він забезпечував життєдіяльність населення, забезпечував правопорядок і безпеку громадян.

Доказів зворотнього відповідачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з досліджених розрахункових листів позивача, судом констатовано, що нарахування та виплата спірних додаткових доплат ОСОБА_1 за період з 06.10.2020 по 22.09.2022 (день звільнення) не здійснювалася.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання спірної додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року за період з 06.10 2020 по 22.09.2022 включно, а тому, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати на користь позивача такої доплати та зобов`язання здійснити відповідні нарахування та виплати є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно доводів відповідача, що доплата, передбачена пунктами 2 і 3 Постанови № 375, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Згідно з пунктом 2 Порядку 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» від 09 червня 2021 року № 588, відповідно до статті 36 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік здійснено розподіл бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету за програмою 3511380 Заходи, пов`язані з боротьбою з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками, шляхом передачі Міністерству внутрішніх справ частини бюджетних призначень у сумі 800000 тис. гривень та їх установлення, зокрема Національній поліції у сумі 679261,3 тис. гривень (видатки споживання, з них оплата праці - 572520,2 тис. гривень) для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, суд зазначає, що відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Вказана правова позиція неодноразово булла викладена в рішеннях Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі № 820/4619/16 та від 14.03.2019 року у справі № 820/660/17, від 16.06.2020 у справі № 206/4411/16-а, від 05.04.2023 року у справі № 420/12157/21, від 24.03.2023 року у справі № 420/21241/21, від 05.04.2023 року у справі №320/12971/21.

В свою чергу суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачем у справі не надано належних та достатніх доказів та обґрунтувань, які б спростовували право позивача на додаткову доплату до його грошового забезпечення, передбачену постановою КМУ № 375 від 29.04.2020 року, за спірний період.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат не надано, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі № 280/6973/22 не здійснювати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 12, 72-77, 90, 241-246, 255, 257, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29; ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) доплати до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з 06 жовтня 2020 року по 22 вересня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до грошового забезпечення за період з 06 жовтня 2020 року по 22 вересня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова