Справа № 320/9310/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
18 квітня 2023 року Київ № 320/9310/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шкред А.О. 16.02.2023 звернувся через електронний кабінет до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2022 № 66312794, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови позивач повинен та міг дізнатись 21.02.2022, оскільки вказане виконавче провадження було відкрито для примусового виконання виконавчого листа № 640/4889/19 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, в інтересах позивача, як зацікавленої особи.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду представник позивача стверджує, що про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2022, він дізнався під час ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження ВП № 66312794 - 07.02.2023, отже вважає строк звернення до суду не пропущеним.

При цьому позивач не зазначає, як саме і коли він дізнався про оскаржувану постанову перед ознайомленням із матеріалами виконавчого провадження його представником.

Однак позивачем та його представником не надано доказів ознайомлення зі спірною постановою саме 07.02.2023, оскільки власноручно дописаний допис про таке ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, вчинений представником ОСОБА_2 на його заяві, не є належним та допустимим доказом, оскільки жодної відмітки ДВС копія заяви не містить ані про таке ознайомлення, ані про її прийняття.

Крім того за ідентифікатором доступу до АСВП у ВП № 66312794 встановлено, що відповідачем 21.02.2022 сформовано супровідний лист про надсилання копії оскаржуваної постанови на адресу позивача: АДРЕСА_1 , ця адреса збігається з адресою вказаною у виконавчому документі. Проте неотримання позивачем поштової кореспонденції з незалежних від відповідача обставин не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

До суду з позовом про скасування вказаної постанови позивач звернувся через систему «Електронний суд» 16.02.2023, пропустивши при цьому десятиденний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд уважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки повідомлені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не визнані поважними, підстави для відкриття провадження на цей час відсутні.

У силу вимог частини другої статті 160, частин першої та четвертої статті 161 Кодексу, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до пункту 113 розділу V «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21 до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи розглядаються (формуються та зберігаються) в паперовій формі, а документи, що надійшли до суду в електронній формі роздруковуються за наявності такої можливості у судді.

У зв`язку з відсутністю такої можливості, що є загальновідомим внаслідок неналежного фінансування судів, документи, відповідно, подаються до суду у паперовій формі.

Відповідно до підпунктів 15.1, 15.3 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до визначення Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС такі дії вчиняються в такому порядку: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з рішенням Ради суддів України від 05.08.2022 № 26 при подачі значного обсягу документів до суду в електронній формі заявнику (учаснику справи) слід додатково подавати їх суду в паперовій формі.

Відтак, позивачу слід подати позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі.

Крім того, у силу вимог частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Вищою радою правосуддя 04.09.2021 в газеті «Голос України» опубліковано оголошення про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням ВРП від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, відповідно до Перехідних положень якого це Положення набирає чинності із дня його затвердження, крім: підрозділу 1 розділу ІІІ, який набирає чинності з дати початку функціонування підсистеми «Електронний кабінет»; підрозділу 2 розділу ІІІ, який набирає чинності з дати початку функціонування підсистеми «Електронний суд»; підрозділу 3 розділу ІІІ, який набирає чинності з дати початку функціонування підсистеми відеоконференцзв`язку.

Підсистеми (модулі) ЄСІТС, вказані в розділі ІІІ цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування ВРП в газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля).

Тобто підсистема «Електронний суд» розпочинає своє функціонування через 30 днів із дня опублікування ВРП в газеті «Голос України» відповідного оголошення, а саме з 05.10.2021.

У той же час, пунктом 29 вказаного Положення передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Зазначені вище положення кореспондуються з вимогами процесуального закону, закріпленими в статті 44 Кодексу, відповідно до якої у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Функціонал Електронного суду в автоматичному режимі не надав суду доказів надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

Позивачем також не надано доказів надсилання відповідачу поданих до суду документів, а представлена квитанція про направлення до Міністерства юстиції України позову з додатками не є належним та допустимим доказом, оскільки Мін`юст не є відповідачем у цьому спорі.

У силу вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення вказаних вимог процесуального закону в позовній заяві не зазначено: вірного ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, оскільки ідентифікаційний код 00015622 належить Міністерству юстиції, а не відповідачу.

У силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684, 00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із цим позовом, позивачеві слід було сплатити 1073, 60 грн. судового збору за заявлені позовні вимоги немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору жодних доказів не надано.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних належних та допустимих доказів із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, а також із обов`язковим обґрунтуванням, що заважало позивачеві дізнатися про стан його справ перед ознайомленням із матеріалами виконавчого провадження його представника;

- належним чином оформленої позовної заяви у паперовому вигляді з усіма додатками до неї, яка відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду) із значенням вірного ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача;

- доказів надсилання листом з описом вкладення до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України копій поданих до суду документів, а саме позовної заяви з додатками, сформованої в системі «Електронний суд» 16.02.2023;

- оригіналу документа про сплату 1073, 60 грн. судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.