Справа № 320/4697/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року № 320/4697/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України у Київській області оформлену листом №1000-02-08-8/10858 від 22.01.2023 та рішенням №75 від 13.01.2023, у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи служби 23 роки 3 місяці 24 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державниї службовців.

В обґрунтування своєї позиції позивач зауважив, що періоди роботи в органах державної митної служби зараховуються до стажу державної служби, адже в ці періоди були присвоєні персональні чи спеціальні звання, а оскільки позивач має відповідний стаж на посадах державної служби, то він має право на призначення пенсії за віком згідно із ст.37 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з позицією позивача, представником відповідача подано відзив в якому останній зазначив про правомірність прийнятого пенсійним органом рішення щодо відмови у переведенні на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» обґрунтовуючи обставинами відсутності необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Керуючись викладеними обставинами, представник відповідача просив відмовити у задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював, зокрема, але не виключно:

- ??в Бориспільській митниці старшим інспектором з 22.03.1993 по 31.10.1994;

- ??в державному митому комітеті старшим інспектором Київської митниці по переводу з Бориспільської митниці з 01.11.1994 по 30.04.1994;

- заступником начальника митного поста Київської митниці з 01.05.1995 по 30.10.1996 (на цій посаді прийняв присягу державного службовця 09.06.1995);

- головним інспектором Київської митниці з 01.11.1996 по 31.03.1997;

??- головним інспектором Київської регіональної митниці з 01.04.1997 по 20.03.1999;

- головним інспектором Київської регіональної митниці з 22.03.1999 по 14.06.2000;

??- головним інспектором Північної регіональної митниці з 15.06.2000 по 02.11.2000;

??- головним інспектором, заступником начальника відділу Державної митної служби з 12.09.2002 по 28.11.2005; з 29.11.2005 по 12.04.2006;

- начальником служби Державної митної служби з 13.04.2006 по 13.05.2010, начальником;

- начальником відділу контролю класифікації товарів Департаменту митної вартості та класифікації товарів, як такий, що сумлінно пройшов стажування, у порядку переведення з Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи з 14.05.2010 по 13.04.2011;

- начальником Управління відділу Управління класифікаційної роботи Департаменту митних платежів, як такий, що був зарахований до кадрового резерву на цю посаду з 14.04.2011 по 15.05.2011;

- начальником Управління класифікації товарів Департаменту класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД з 16.05.2011 по 09.04.2013

- начальником відділу ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Департаменту митної справи з 10.04.2013 по 09.04.2020 (з 31.12.2013 присвоєно спеціальне звання)

- головним державним інспектором Державної митої служби з 10.04.2020 по 02.01.2023 (з 10.04.2020 присвоєно спеціальне звання).

06.01.2023 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою в якій просив перевести на пенсію за віком державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889.

За результатами розгляду заяви позивача Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 22.01.2023 №1000-0208-8/10858 повідомлено позивача про прийняте за результати розгляду його заяви рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №75 від 13.01.2023 яким відмовлено у переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його таким, що порушує права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Із 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723).

Частиною 1 ст.37 Закону №3723 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених ч.1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №889 та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723 вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з аналізу викладених вище норм суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Відповідно до копії трудової книжки наявної у матеріалах справи, судом встановлено, що позивач перебував на наступних посадах державної служби, зокрема:

- в Бориспільській митниці старшим інспектором з 22.03.1993 по 31.10.1994;

- в державному митому комітеті старшим інспектором Київської митниці по переводу з Бориспільської митниці з 01.11.1994 по 30.04.1994;

- заступником начальника митного поста Київської митниці з 01.05.1995 по 30.10.1996 (на цій посаді прийняв присягу державного службовця 09.06.1995);

- головним інспектором Київської митниці з 01.11.1996 по 31.03.1997;

- головним інспектором Київської регіональної митниці з 01.04.1997 по 20.03.1999;

- головним інспектором Київської регіональної митниці з 22.03.1999 по 14.06.2000;

- головним інспектором Північної регіональної митниці з 15.06.2000 по 02.11.2000;

- головним інспектором, заступником начальника відділу Державної митної служби з 12.09.2002 по 28.11.2005; з 29.11.2005 по 12.04.2006;

- начальником служби Державної митної служби з 13.04.2006 по 13.05.2010, начальником;

- начальником відділу контролю класифікації товарів Департаменту митної вартості та класифікації товарів, як такий, що сумлінно пройшов стажування, у порядку переведення з Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи з 14.05.2010 по 13.04.2011;

- начальником Управління відділу Управління класифікаційної роботи Департаменту митних платежів, як такий, що був зарахований до кадрового резерву на цю посаду з 14.04.2011 по 15.05.2011;

- начальником Управління класифікації товарів Департаменту класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД з 16.05.2011 по 09.04.2013

- начальником відділу ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Департаменту митної справи з 10.04.2013 по 09.04.2020 (з 31.12.2013 присвоєно спеціальне звання)

- головним державним інспектором Державної митої служби з 10.04.2020 по 02.01.2023 (з 10.04.2020 присвоєно спеціальне звання).

Отже, згідно записів в трудовій книжці позивач починаючи з 22.03.1993 працював на різних посадах в митних органах Київської області.

Як встановлено судом, відповідачем до стажу державної служби не зараховано до стажу періоди з 22.03.1993 по 31.10.1994; з 01.11.1994 по 30.04.1994; з 01.11.1996 по 31.03.1997; з 01.04.1997 по 20.03.1999; з 22.03.1999 по 14.06.2000; з 15.06.2000 по 02.11.2000; з 12.09.2002 по 28.11.2005; з 29.11.2005 по 12.04.2006; з 13.04.2006 по 13.05.2010, начальником; з 14.05.2010 по 13.04.2011; з 14.04.2011 по 15.05.2011; з 16.05.2011 по 09.04.2013; з 31.12.2013 по 09.04.2020 з 10.04.2020 по 02.01.2023.

З матеріалів справи судом встановлено, що фактичною підставою для відмови позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889 є відсутність у неї права на таке переведення, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Втім, суд не може погодитись з такою позицією пенсійного органу як підставою для відмови у переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №622 від 14.09.2016 затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який застосовується починаючи з 01.05.2016 (далі - Порядок №622).

Відповідно до п.2, 3 Порядку №622 згідно з п.10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 встановлено, що на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону №1058, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого п.2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом №889 не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом 1 цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з п.6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до п.8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889.

Приписами п. 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних.

При цьому, відповідно до п.4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання..

Тобто, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в митних органах з присвоєнням спеціальних звань.

Згідно зі ст.22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи обставини справи та виходячи з аналізу приписів норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача про те, що стаж роботи позивача не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Вказане вище в сукупності свідчить про протиправність відмови пенсійного органу щодо зарахування періодів роботи позивача до стажу державної служби, який дає право на перехід на пенсію за іншим законом, а саме Законом України «Про державну службу».

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість відмови Головного управління пенсійного фонду України у Київській області оформлену листом №1000-02-08-8/10858 від 22.01.2023 та рішенням №75 від 13.01.2023, у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ, та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи служби у загальній кількості 23 роки 3 місяці 24 дні: з 22.03.1993 по 31.10.1994; з 01.11.1994 по 30.04.1994; з 01.11.1996 по 31.03.1997; з 01.04.1997 по 20.03.1999; з 22.03.1999 по 14.06.2000; з 15.06.2000 по 02.11.2000; з 12.09.2002 по 28.11.2005; з 29.11.2005 по 12.04.2006; з 13.04.2006 по 13.05.2010, начальником; з 14.05.2010 по 13.04.2011; з 14.04.2011 по 15.05.2011; з 16.05.2011 по 09.04.2013; з 31.12.2013 по 09.04.2020 з 10.04.2020 по 02.01.2023.

Статтею 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ, з урахуванням висновків викладених судом у даному рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у загальній сумі 1 073,60 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України у Київській області оформлену листом №1000-02-08-8/10858 від 22.01.2023 та рішенням №75 від 13.01.2023, у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи служби у загальній кількості 23 роки 3 місяці 24 дні: з 22.03.1993 по 31.10.1994; з 01.11.1994 по 30.04.1994; з 01.11.1996 по 31.03.1997; з 01.04.1997 по 20.03.1999; з 22.03.1999 по 14.06.2000; з 15.06.2000 по 02.11.2000; з 12.09.2002 по 28.11.2005; з 29.11.2005 по 12.04.2006; з 13.04.2006 по 13.05.2010, начальником; з 14.05.2010 по 13.04.2011; з 14.04.2011 по 15.05.2011; з 16.05.2011 по 09.04.2013; з 31.12.2013 по 09.04.2020 з 10.04.2020 по 02.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIІІ, з урахуванням висновків викладених судом у даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.