Справа № 550/125/22
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/125/22
Провадження № 2-а/550/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Байрачній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в смт Чутове адміністративну справу №550/125/22

за позовом ОСОБА_1

до інспектора РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшка Віталія Олексійовича

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшка Віталія Олексійовича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ №844343 від 01.11.2021 року незаконною та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2021 о 19 год 00 хв на нього згідно постанови серії БАБ №844343 від 01.11.2021 року інспектором РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшком Віталієм Олексійовичем накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема за керування автомобілем CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_1 та не пред`явлення для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що передбачено п.2.1а, 2.1.б ПДР України. Однак позивач вказує, що у зазначений час перебував за місцем свого проживання, а тому не керував т/з. При цьому позивач вказує, що інспектором грубо порушені права позивача та порушена сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належними чином були повідомлені, представник позивача подав заяву, у якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у їхню відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав заяву, у якій заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

У своєму позові позивач вказував, що оскаржувана постанова не містить доказів про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення та заперечував проти факту керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до пп.5,6 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, хоча Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. вбачається необхідність проведення відеозйомки, натомість ст. 283 КУпАП визначено, що технічний запис зазначається лише у випадку здійснення фото або відеозапису.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Позивачу в порушення інкриміновано недотримання п. 2.1 А, п. 2.1. Б ПДР України.

Так, згідно п. 2.1. (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.1. (б) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Згідно п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 01.11.2021 о 19 год 00 хв на ОСОБА_1 згідно постанови серії БАБ №844343 від 01.11.2021 року інспектором РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшком Віталієм Олексійовичем було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема за керування автомобілем CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_1 та не пред`явлення для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що передбачено п.2.1а, 2.1.б ПДР України.

Пунктами 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Частиною 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.03.2019 по справі №686/11314/17.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Як вже зазначалось, відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Як убачається із тексту постанови поліцейський ОСОБА_2 зазначив в оскаржуваній постанові наявність відео, однак не вказав про технічний засіб, яким ним було здійснено такий відеозапис.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.01.2019 року по справі № 592/5576/17 (К/9901/33984/18), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. При цьому, ОСОБА_2 не надано інших доказів у підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, передбачених п.2.1а, 2.1.б ПДР України, а відтак і вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, встановлено, що «Перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані поза автомобілем не є доказом вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки для вказаної кваліфікації дій потрібно докази того, що особа перебувала за кермом транспортного засобу та керувала ним. Інші докази по справі, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, відсутні».

Отже, суд вважає, що обставина встановлена судом, а саме факт того, що ОСОБА_1 01.11.2021 о 19 год 00 хв. не керував автомобілем CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_1 не потребує доведення.

При цьому, як вказано вище, на ОСОБА_1 складено відповідну постанову про адміністративне правопорушення саме за те, що керуючи автомобілем CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що передбачено п.2.1а, 2.1.б ПДР України, що безпосередньо інкримінується ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові. Водночас докази, з яких вбачалося б, що ОСОБА_1 дійсно керував т/з у зазначений час, в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що інспектор поліції Матюшко В.О. жодним чином не був позбавлений можливості надати відзив на позов та інші докази на підтвердження своєї позиції у справі.

Отже, у суду відсутні беззаперечні підстави для висновку, що ОСОБА_1 було порушено п.2.1а) та п.2.1б) ПДР України, у зв`язку з чим, з огляду на норми ч.2 ст.77 КАС України, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що факт порушення п.2.1а) та п.2.1б) ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вищевказаних вимог ПДР.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №844343 від 01.11.2021 підлягає скасуванню.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту третього частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 345, 355, 356, 359 п. 3 ч. 3 ст. 286, 271 Кодексу адміністративного судочинства України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшка Віталія Олексійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №844343 від 01.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнати незаконною і скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Чутівський районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - інспектор РПП СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Матюшко Віталій Олексійович, адреса: смт Чутове, вул. Полтавський Шлях, 23-А Полтавської області.

Суддя С. А. Оболєнська