Справа № 285/5938/22
Суддя: Сусловець М. Г.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/5938/22

провадження у справі № 2-а/0285/4/23

06 квітня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді

Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Голяки Д.О. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув

відповідача: представник не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серія БАД № 634594 від 24.10.2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою відповідача № 634594 від 24.10.2022 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. До адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що не працювала задня підсвітка у темну пору доби та здійснивши зупинку на вимогу працівників поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки він правила дорожнього руху не порушував, факти викладені у постанові не відповідають дійсності, поліцейський при винесені постанови не керувався жодними допустима доказами, які підтверджували його вину у вчиненому правопорушенні. Підсвітка номерних знаків працювала, про що він на місці події наголошував працівникам поліції, але вони на його зауваження не реагували., а тому винесена постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, у яких зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та обґрунтовано застосував норми матеріального права. Доказом встановлення вини позивача у порушення правил дорожнього руху являється винесена постанова у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео фіксація події. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, а також строки сплати штрафу та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Просить ухвали рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув у відзиві просить розгляд справи проводити без його участі.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови БАД № 634594 від 24.10.2022 р позивача визнано винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. у зв`язку з тим, що 24.10.2022 року о 07 год. 15 хв. по вул. Пушкіна в м. Новограді-Волинському керував автомобілем Фольксваген ЛТ-35, д.н.з. НОМЕР_1 з несправною задньою підсвіткою у темну пору доби та здійснивши зупинку на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги ПДР України (а.с. 4).

За змістом ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

За змістом ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В судовому засіданні оглянуто диск відеозапису, наданого відповідачем, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт, що керував автомобілем Фольксваген ЛТ-35, д.н.з. НОМЕР_1 з несправною задньою підсвіткою у темну пору доби.

Таким чином судом встановлено, що 24.10.2022 року позивач під час керування транспортним засобом вчинив правопорушення, а саме водій керував автомобілем Фольксваген ЛТ-35, д.н.з. НОМЕР_1 з несправною задньою підсвіткою у темну пору добита здійснивши зупинку на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізації.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інш і обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем на підтвердження причин пропущення строку звернення до суду доказів, суд дійшов висновку, що причинии пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є поважними, а тому, керуючись необхідністю дотримання конституційних гарантій на судове оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, суд вважає за необхідне поновити йому цей строк.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із зазначеним позовом.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя М.Г. Сусловець