Справа № 520/1790/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 квітня 2023 року № 520/1790/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка" про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати Державне підприємство Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка () привести у стан готовності захисні споруди цивільного захисту №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, які знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018, а саме:

- п. 42. Забезпечити готовність до укриття працюючого персоналу захисних споруд цивільного захисту (сховищ) №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 43. Надати документацію, щодо планування заході захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій техногенного характеру;

- п. 44. Захисні споруди цивільного захисту (сховища) №79006, 79007, 78929, 78931, 78934, протирадіаційні укриття №78935, 78936, 78937, 78938, 78939 забезпечити справним телефонним зв`язком;

- п. 45. Документацію у захисних спорудах привести у відповідність до вимог діючого законодавства;

- п. 46. Провести технічне обслуговування системи водопостачання сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 47. Провести технічне обслуговування системи каналізації сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 48. Провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 49. Провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939.

В обґрунтування позову прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил зазначив, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами проведення якого було встановлено порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим було видано припис про усунення виявлених порушень. Відповідачем зазначених виявлених порушень усунуто не було та у відповідь на запит прокуратури відповіді не надано.

Ухвалою суду від 01.02.2023 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області через канцелярію суду було подано пояснення, в яких вказано, що строк виконання припису відповідачу було встановлено до 28.02.2020 р. Однак, станом на час подання пояснень інформація того, що відповідачем виконано припис у Головного управління відсутня, також сам відповідач не звертався письмово про проведення перевірки за його ініціативи з метою підтвердження виконанням ним вимог припису, та надання йому акту про усунення порушень, що свідчить про не виконання припису.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.11.2009 у справі № Б-50/120-09 введено (запроваджено) процедуру санації підприємства та ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.11.2009 р. введено (запроваджено) процедуру санації підприємства, яка на даний час триває. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем підприємства, припис Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про усунення порушень вимог законодавства щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту було виконано з порушенням строків встановлених в ньому та частково. Так, в частині заявлених позовних вимог щодо порушень вимог законодавства щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту представником відповідача зазначено, що станом на 08.02.2023 року підприємством частково усунуто наступні порушення, а саме: п. 42 припису виконано в сховищах №788930 та протирадіаційних укриттях №78935, 78936, 78937, 78938, 78939; п. 43 припису виконано; п. 44 припису виконано в сховищах №79006, 79007, 78929, 78931, 78934 та протирадіаційних укриттях №78935, 78936, 78937, 78938, 78939; п.45 припису виконано; п. 46 припису виконано в сховище №78930 та протирадіаційних укриттях № 78936, 78937, 78938; п. 47 припису виконано в сховище № 78930 та протирадіаційних укриттях №78935, 78936, 78937, 78938, 78939; п. 48 припису виконано в протирадіаційному укритті № 78936; п. 49 припису виконано в протирадіаційних укриттях №78935, 78936, 78937, 78938, 78939 та в сховище 78930. Підприємством було повідомлено Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про часткове виконання припису про усунення порушень вимог законодавства № 13 від 24.01.2020 року.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

У зв`язку з військовою агресією проти України Харківською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснено вивчення стану додержання вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд), розміщених на території.

Згідно інформацій Головного управління ДСНС у Харківській області встановлено, що на території Новобаварського району м. Харкова наявні захисні споруди цивільною захисту №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78937, 78938, 78939, які є не готовими для використання за призначенням та №№78936. 79006, 79007, які є обмежено готовими.

Встановлено, що вказані захисні споруди (сховище) розташовані за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99. Захисні споруди розраховані на укриття 3950 осіб. Балансоутримувач захисної споруди - Державне підприємство «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка».

Під час розгляду справи встановлено, що у червні 2020 року Головним управлінням ДСНС у Харківській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Державним підприємством «Харківській приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами вказаного заходу складено акт та надано Державному підприємству «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» припис від 24 січня 2020 №13 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної небезпеки.

Згідно з пунктами 42-49 вказаного припису визначено необхідність усунути наступні порушення, що стосуються захисної споруди цивільною захисту (ЗСЦЗ):

-п. 42 забезпечити готовність до укриття працюючого персоналу захисних споруд цивільного захисту (сховищ) №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

-п.43 надати документацію, щодо планування заході захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій техногенного характеру;

-п.44 захисні споруди цивільного захисту (сховища) №№79006, 79007, 78929, 78931, 78934, протирадіаційні укриття №№78935, 78936, 78937, 78938, 78939 забезпечити справним телефонним зв`язком;

- п.45 документацію у захисних спорудах привести у відповідність, до вимог діючого законодавства;

- п.46 провести технічне обслуговування системи водопостачання сховищ №78931, 78934, 78930. протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п.47 провести технічне обслуговування системи каналізації сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п.48 провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п.49 провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934,78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78939.

Строк виконання припису встановлено до 28.02.2020 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до пп. 6 п. 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням.

Відповідно до пп. 30 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС від 12.11.2018 № 661) (далі - Положення), ГУ ДСНС у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону.

Згідно з п. 35 Положення, ГУ ДСНС складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Відтак, органи Державної служби з надзвичайних ситуацій України відповідно до наданих їм повноважень можуть звернутись із позовом про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, тощо, однак Кодекс цивільного захисту України та положень про Державну службу з надзвичайних ситуацій України та Головного управління ДСНС України у Харківській області не передбачають повноважень у органів Державної служби з надзвичайних ситуацій України на звернення до суду із позовом про зобов`язання привести захисну споруду у готовий до використання стан.

Під час розгляду справи встановлено, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді у даній справі, Харківською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на адресу Головного управління ДСНС у Харківській області було скеровано повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», у якому повідомлено уповноважений орган про неготовність захисних споруд цивільного захисту за №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78937, 78938, 78939, 78936, 79006, 79007 до використання за призначенням, роз`яснено положення чинного законодавства, які надають прокурору право на звернення до сулу в інтересах уповноваженого органу, а також висловлено прохання про інформування прокуратури про те, чи будуть вживатись Головним управлінням ДСНС у Харківській області заходи до зобов`язання балансоутримувача привести у стан готовності захисну споруду, в тому числі в судовому порядку. Одночасно повідомлено позивача, що у разі неподання ним відповідного позову прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» використає своє право па звернення із позовом до суду з метою захисту порушених інтересів держави.

На відповідний лист прокуратури Головного управління ДСНС у Харківській області повідомило про те, що не наділене повноваженнями на звернення до суду із позовами такого характеру.

Отже, у позовній заяві вказано, що станом на час звернення до суду відповідачем не було забезпечено готовності до використання захисних споруд цивільного захисту за №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78937, 78938, 78939, 79006, 79007, а Головним управлінням ДСНС у Харківській області не вжито дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисну споруду до готового стану з метою використання за призначенням, що свідчить про бездіяльність такого органу та, як наслідок, зумовило наявність права у Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на звернення до суду.

Також, зі змісту позову вбачається, що з метою з`ясування стану усунення недоліків, наведених у приписі, що стосується вказаних захисних споруд, прокуратурою було направлено запит від 04.11.2022 року №53-2347 вих22 до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка", проте відповіді отримано не було.

Під час розгляду справи встановлено доводи відповідача стосовно того, що останній частково усунув порушення згідно наданого припису.

Так, листом Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка" від 30.01.2023 року №00-П/5, направленим на адресу начальника ДСНС України головного управління державної служби України надзвичайних ситуацій Новобаварського районного відділу м. Харків, було повідомлено про те, що на припис №13 від 24.01.2020 року згідно плану заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки:

- п.42 виконано в повному обсязі в радіаційних укриттях №78395, 78936, 78937, 78938, 78939, а також в сховищі 78930 працюючий персонал нашого підприємства повністю забезпечений укриттям;

- п.43 виконано в повному обсязі;

- п. 44 виконано в повному обсязі по протирадіаційним укриттям №78935, 78936, 78937, 78938, 78939, а також по наступним сховищам №79007, 79006, 78929, 78931, 78934;

- п.45 - виконано в повному обсязі;

- п.46 виконано в повному обсязі по протирадіаційних укриттях №78936,78937,78938, а також в сховищах 78930;

- п.47 виконано в повному обсязі в протирадіаційних укриттях №78935, 78936, 78937, 78939, 78939, а також в сховищі 78930;

- п. 48 виконано в повному обсязі в протирадіаційному укритті №78936;

- п.49 виконано в повному обсязі по радіаційним укриттям №78935, 78936, 78937, 78938, 78939, а також в сховищах №78930.

Представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у поданих до суду поясненнях вказано, що направлений лист та наведені у ньому відомості не відповідають дійсності, оскільки у Головного управління відсутня інформація, яка була би відповідно до чинного законодавства підтверджена у вигляді актів, приписі тощо, а лист від 30.01.2023 р. № 00-П/5, на який посилається відповідач, несе лише інформаційний характер, а не як не підтверджує з його сторони усунення порушень та виконання частково припису.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-XII (далі - Закон №1932-XII) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно приписів ст. 3 Закону № 1932-XII підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Положеннями ст.4 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що цивільним захистом є комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, запобігання виникненню таких ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Згідно п.2 ч.1 ст.21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Відповідно до ч.4 ст.32 Кодексу цивільного захисту України для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Положеннями ч.5 ст.32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138 (далі - Порядок № 138) визначено, що утримання захисних споруд - це комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Положеннями п.3 Порядку №138 визначено, що балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Відповідно до п.9 Порядку №138 утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно п.12 Порядку №138 здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 року №579 затверджено вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту (далі Вимоги №579), пунктом 1 розділу ІІ яких визначено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Вимог №579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу III Вимог № 579 передбачено, що захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо.

Згідно п.6 Розділу VIII Вимог № 579 балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ.

Відповідно до пп. 1, 2, 4 п.2 розділу VI Вимог № 579 для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд - здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Згідно пп. 4 п.2 Розділу VI Вимог 579 результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Підпунктами 5 та 6 п.2 розділу VI Вимог № 579 визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до пп. 8, 9 п. 2 Розділу VI Вимог № 579 під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено ч.8 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України та п.9 Порядку № 138.

Під час розгляду справи зі змісту акту від 2.01.2020 року № 13 та Припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 27.10.2021 року № 760 сховища, на яких проводились перевірки та які належить Державному підприємству «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», належить до об`єктів із високим ступенем ризику.

Відтак, враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що захисні споруди цивільного захисту, а саме сховища №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78936, 78937, 78938, 78939, 79006, 79007, які знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, станом на початок збройної агресії проти України перебували в стані неготовності до використання за призначенням, через що не здатні забезпечити захист цивільного населення.

Суд наголошує на обставинах того, що невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення зазначених сховищ до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/12192/16 та у постанові від 25 липня 2019 року у справі № 820/5164/15.

Під час розгляду справи встановлено, що захисні споруди цивільного захисту сховища №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78936, 78937, 78938, 78939, 79006, 79007, які знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, які належать Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка", не приведені до стану готовності, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Водночас, доводи представника відповідача, викладені у поданому до суду відзиві на позов, стосовно часткового усунення виявлених порушень не можуть вважатися судом належними, оскільки обґрунтованих та достатніх доказів їх усунення до суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що належним, допустимим та достатнім доказом усунення особою виявлених перевіркою порушень є акт перевірки з висновками про відсутність порушень та про готовність відповідних сховищ до використання, який може дійсно свідчити про такий факт, оскільки у спірних правовідносинах саме контролюючий орган наділений повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень відповідачем законодавства.

Стосовно доводів представника відповідача про введення (запровадження) згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 06.11.2009 року по справі №Б-50/120-09 процедури санації підприємства, суд зазначає, що такі не можуть вважатися судом належними, оскільки дія такої процедури є досить триваючою (більше 13 років) та не може бути свідченням для відсутності у відповідача обов`язку дотримання норм діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів приведення у стан готовності захисних споруд цивільного захисту №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78936, 78937, 78938, 78939, 79006, 79007, які знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Відносно підстав для представництва прокурора у справі, суд зазначає наступне.

За приписами ч.3, 4, 5 ст.53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України «Про прокуратуру».

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в одному з двох випадків:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/661/17, від 28.04.2021 року по справі № 160/13338/20.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

У пункті 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У пункті 4 вказаного Рішення передбачено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Вказані висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даному випадку прокурором доведено правомірність самостійного звернення до суду в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Отже, надаючи правову оцінку доводам прокурора, наведеним в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення.

Згідно положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (пров. Лопатінський, 7-9, м. Харків, 61045) в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, 8, м. Харків, 61013) до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка" (вул. Москалівська, 99, м.Харків, 61157) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Державне підприємство Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка () привести у стан готовності захисні споруди цивільного захисту №№78929, 78930, 78931, 78934, 78935, 78936, 78937, 78938, 78939, 79006, 79007, які знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018, а саме:

- п. 42 забезпечити готовність до укриття працюючого персоналу захисних споруд цивільного захисту (сховищ) №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 43 надати документацію, щодо планування заході захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій техногенного характеру;

- п. 44 захисні споруди цивільного захисту (сховища) №79006, 79007, 78929, 78931, 78934, протирадіаційні укриття №78935, 78936, 78937, 78938, 78939 забезпечити справним телефонним зв`язком;

- п. 45 документацію у захисних спорудах привести у відповідність до вимог діючого законодавства;

- п. 46 провести технічне обслуговування системи водопостачання сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 47 провести технічне обслуговування системи каналізації сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 48 провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939;

- п. 49 провести технічне обслуговування системи вентиляції сховищ №78931, 78934, 78930, протирадіаційних укриттів №78935, 78936, 78937, 78938, 78939.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.