Справа № 522/5004/23
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5004/23
Провадження № 2-а/522/180/23
УХВАЛА

14 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, про примусове видворення за межі території України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 підстави пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем, визнано неповажними, позовну заяву залишено без руху для зазначення інших підстав для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, в обґрунтування якої вказує, що відповідача вперше було виявлено 28.10.2022 та ГУ ДМС в Одеській області 28.10.2022 було прийнято рішення № 713 про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11.11.2022. Проте, як було встановлено, вищезазначене рішення відповідачем виконано не було. Вказує, що починаючи з 11.11.2022 до моменту повторного виявлення, а саме 14.03.2023 працівниками ГУ ДМС в Одеській області здійснювалися заходи щодо розшуку іноземця з метою проведення дій по примусовому поверненню, в тому числі і для звернення до суду з позовом про примусове видворення. Крім того зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 288 КАС України адміністративні позови, визначені цією статтею, розглядаються за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви, а враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, тому враховуючи особливості провадження у справах з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України, подання в межах строку ст. 122 КАС України, без фактичного виявлення самої особи, призведе до порушення позивачем ч. 2 ст. 288, ч. 2 ст. 161 КАС України, а тому вважає, що строк звернення до суду з адміністративним позовом пропущено з поважних причин. Також зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації про України в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на 30 діб, який був неодноразово продовжено. Також посилається як на загальновідомий факт, на систематичні масові відключення електроенергії у м. Одесі з жовтня по лютий 2022 року, внаслідок масових обстрілів критичної інфраструктури з боку країни агресора Російської Федерації, що додатково унеможливило своєчасне звернення позивача до суду з адміністративними позовами, підготовки матеріалів та проведення заходів щодо розшуку іноземця. Також посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, а відмова суду у поновленні строку на звернення до суду унеможливить реалізацію мети рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023.

Надаючи оцінку доводам позивача про поважність підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При цьому, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення вимог про примусове видворення за межі території України, та з якими пов`язується початок перебігу тримісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом, настали після невиконання відповідачем рішення про примусове повернення від 28.10.2022, тобто з 12.11.2022 (на наступний день після закінчення граничного строку, встановленого рішенням про примусове повернення для залишення відповідачем території України).

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

У заяві на виконання вимог ухвали суду, позивач посилається як на підстави поновлення строку звернення до суду на те, що позивачем було повторно виявлено відповідача лише 14.03.2023, а ст. 288 КАС України визначено розгляд даної категорії справи за обов`язкової участі сторін.

Проте, такі підстави були вказані позивачем при зверненні до суду з даним позовом і вже були досліджені судом та визнані неповажними, у зв`язку з чим позов було залишено без руху.

При цьому, як у заяві про поновлення строку, поданої разом з позовом, так і у заяві на виконання ухвали про залишення позову без руху, позивач посилається на те, що ним, починаючи з 11.11.2022 та до 14.03.2023 здійснювалися заходи щодо розшуку іноземця з метою проведення дій по примусовому поверненню, в тому числі і для звернення до суду з позовом про примусове видворення, проте не обґрунтовує, які саме заходи ним вживалися та не вказує і не надає доказів на підтвердження вжиття таких заходів.

Що стосується аргументів позивача стосовно пропуску строку звернення до суду із даним позовом у зв`язку із введення на території України воєнного стану, суд зазначає наступне.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ та від 22.05.2022 № 2263-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено відповідні Укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 та від 17.05.2022 № 341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а у подальшому Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Водночас зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної прцесуальної дії.

Питання поновлення строку на звернення до суду з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, зазначила, зокрема, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов?язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Також Верховний Суд в хвалі від 01 серпня 2022 року у справі № 802/118/17-а наголосив, що посилання лише на введення воєнного стану на території України, не може вважатися поважною причиною для поновлення строку, без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів на підтвердження того, як саме введення воєнного стану вплинуло, та обумовило його пропуск.

При цьому ГУ ДМС в Одеській області не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом у зв`язку із воєнним станом, а лише посилання на запровадження воєнного стану саме по собі не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку без надання обґрунтування того, яким чином запровадження воєнного стану вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду. Також позивачем не надано доказів неможливості своєчасного звернення до суду і у зв`язку із, як зазначає позивач, систематичними відключеннями електроенергії у м. Одесі з жовтня по лютий 2022 року.

Доводи позивача про неможливість вчасно підготувати матеріали та провести заходи з розшуку іноземця внаслідок систематичних відключень електроенергії з жовтня по лютий 2022 року, не можуть бути поважною причиною для невиконання позивачем своїх посадових обов`язків та не звільняють від обов`язку його працівників належним чином виконувати передбачений обсяг функцій і фактично є питанням організації внутрішніх робочих процесів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 10 січня 2023 року у справі № 640/35366/21.

Також посилання позивача на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення замежі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, а відмова суду у поновленні строку на звернення до суду унеможливить реалізацію мети рішення Приморського районного суду м. Одеси, не є підставою для поновлення строку у розумінні чинного законодавства.

Відтак, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не є об`єктивно непереборними, такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку, звернення до суду з адміністративним позовом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас, суд зазначає, що невмотивоване задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з позовною заявою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних осіб.

За таких обставин, суд визнає зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ст. ст. 121, 123 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписи п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області підлягає поверненню позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду - визнати неповажними.

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан, про примусове видворення за межі території України повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА