Справа № 240/72/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/72/23

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

17 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

02.01.2023 позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що шестимісячний строк звернення до суду не підлягає застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з недоплаченою сумою пенсії. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 №815/460/18.

Згідно ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи положення ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсійного забезпечення пенсії по інвалідності протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити право ОСОБА_1 на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наступних підстав:

- позивачем в прохальній частині не зазначено з якої дати підлягає поновленню право на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років;

- позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви та зазначити дату, з якої позивач просить поновити йому виплату пенсії за вислугу років, враховуючи строки звернення до суду;

- оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, та доказів порушення відповідачем прав позивача;

- позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач з 1994 року отримував пенсію за вислугу років.

Залишаючи без руху позовну заяву, судом першої інстанції надано строк для усунення недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви у 2-х примірниках та у разі наявності підстав заяви про поновлення такого строку із обґрунтуванням причин поважності його пропуску та наданням відповідних доказів; доказів на підтвердження того, що позивач з 1994 року отримував пенсію за вислугу років.

18.01.2023 позивачем через Електронний суд подано заяву на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання окремої заяви.

У вказаній заяві вказано, що після звільнення з військової служби у відставку ГУ ПФ України в Житомирській області змінило, з 25.11.2009, пенсійне забезпечення, з пенсії за вислугу років у розмірі відповідних сум грошового забезпечення, на пенсію по інвалідності у розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

У поданій заяві позивачем викладено вимоги наступного змісту:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що порушує право позивача на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 25.11.2009 поновити право позивача на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років.

Також, позивач вказав, що до суду він звернувся 01.01.2023, тобто в півторамісячний строк після звернення до відповідача щодо порушення права на довічну пенсію за вислугу років.

06.02.2023 позивачем подано клопотання про долучення доказу, а саме відповідь пенсійного органу щодо строків призначення і виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та пенсії по інвалідності.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 08.02.2023 повернув позовну заяву позивачу з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції вказав про відсутність нормативно-правового обґрунтування позовних вимог, норм права, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог. Отже, заява подана на усунення недоліків не є уточненою позовною заявою, оскільки не відповідає формі та вимогам ст. 160 КАС України.

Також, позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

Крім того, враховуючи те, що позивачем заяву на усунення недоліків подано через підсистему «Електронний суд», позивач мав би надати докази направлення відповідачу її копії та доданих до неї матеріалів з описом вкладення, якщо подана заява є уточненою позовною заявою.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у встановлений судом спосіб та строк, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви та вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з ч.1, 2 ст.169 КАС України, встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина п`ята статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи підставами для повернення стало те, що:

- заява подана на усунення недоліків не є уточненою позовною заявою, оскільки не відповідає формі та вимогам ст. 160 КАС України;

- позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

Також, як вже вказував суд, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наступних підстав:

- позивачем в прохальній частині не зазначено з якої дати підлягає поновленню право на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років;

- позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви та зазначити дату, з якої позивач просить поновити йому виплату пенсії за вислугу років, враховуючи строки звернення до суду;

- оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, та доказів порушення відповідачем прав позивача;

- позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач з 1994 року отримував пенсію за вислугу років.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині ненадання доказів надсилання копій поданих до суду документів листом з описом вкладення іншим учасникам справи або доказів надсилання до Електронного кабінету відповідача поданих до суду документів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції №62983 (а.с.10), позивачем надано доказ направлення адміністративного позову відповідачу через підсистему "Електронний суд". Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем при усуненні недоліків адміністративного позову подано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023. В свою чергу, позивач саме обрав спосіб усунення недоліків, як подання заяви з уточненням позовних вимог, а не подання уточненого позову, що є правом позивача.

Крім того, в цій частині колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції в змозі самостійно визначити отримання іншою стороною усіх належних документів через систему "Електронний суд" в межах даної справи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.1, 2 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обов`язку позивача надавати докази суду щодо направлення копії адміністративного позову іншій стороні, оскільки обов`язок направлення копії адміністративного позову відповідачу, в межах даних правовідносин, належить суду першої інстанції.

Також, позивачем вказано саме з якої дати підлягає поновленню право на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років, а саме з 25.11.2009. Крім того, позивачем надано докази, про переведення його з 25.11.2009 з одного виду пенсії на інший, докази на підтвердження обставин на які він посилається в мотивувальній частині заяви та адміністративного позову (а.с.19).

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що доводи суду першої інстанції в частині отримання позивачем пенсії з 1994 року не є предметом позову. Крім того, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять інформацію, що позивач є пенсіонером.

Щодо пропущеного строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

В свою чергу, як неодноразово вказував Верховний Суд отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час початку вчинення дій щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивачем почали учинятись через значний проміжок часу з моменту, коли позивач отримав пенсію у меншому, на його думку розмірі.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за період до 01.07.2022. Однак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо застосування строку звернення до суду за період з 01.07.2022.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За правилами частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене та враховуючи помилковість прийнятого судом першої інстанції судового рішення в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (з урахуванням висновків викладених в даній ухвалі).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.