Справа № 140/6603/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6603/23
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності;

- зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності відповідно до вимог статей 97 - 99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачкою було отримано відмову у виплаті одноразової грошової допомоги 08.04.2020 та отримано таку відмову саме у вказаний день, в той час як адміністративний позов подано до суду 13.04.2023, тобто після закінчення 6-місячного строку на звернення до суду, а фактично через 3 роки після вчинення оскаржуваних дій, винесення оскаржуваної відмови.

Позовна заява містить клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду, його поновлення в зв`язку з наступним:

- перенесенням вірусної хвороби SARS-CoV (COVID-19) в кінці 2020 року, що підтверджується довідкою № 6075/8067 від 21.10.2020 про результат дослідження антитіл до SARS-CoV (COVTD-19) (копія додається), тривалим психологічним супроводом та фізичною реабілітацією через наявність змішаного тривожно-депресивного розладу та посттравматичного стресового розладу, що зумовив необхідність психологічного консультування в період з 18.06.2018 по 30.11.2021 з кількістю 40 зустрічей (копія виписки Української спілки психотерапевтів зі справи клієнта від 01.12.2021 року додається);

- посиленим тренуванням у місті Луцьку готуючись до відбору до складу національної збірної Україні «Ігор Воїнів» і до самих змагань в період з 01.01.2021 і до 24.02.2022, що підтверджується довідкою Громадської організації «Федерація стрільби з лука Волинської області» Клуб стрільби з лука «Луцькі соколи» № 43 від 15.03.2023 (копія додається),

- участю в міжнародних спортивних змаганнях «Ігри Воїнів» у 2022 році, що підтверджується листом Міністерства у справах ветеранів України № 2648/1.2/6.3-23 від 30.03.2023 року (копія додається),

- проходженням курсу лікування в неврологічному відділенні КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» в період з 23.10.2020 по 03.11.2020, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2646 від 03.11.2020 (копія додається),

- лікуванням за програмою реабілітації інваліда на початку 2021 року, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 5 від 04.01.2021 (копія додається),

- стаціонарним лікуванням в період з 22.10.2021 по 02.11.2021 в КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3539 від 02.11.2021 (копія додається),

- стаціонарним лікуванням в нейрохірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради в період з 12.12.2022 по 29.12.2022, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 17510/5563 від 29.12.2022 (копія додається),

- повторним перенесенням вірусної хвороби SARS-CoV (COVID-19) на початку 2022 року, що підтверджується результатом аналізу молекулярно-генетичного дослідження № 8 від 28.01.2022 (копія додається),

- лікуванням в неврологічному відділенні КП «Луцька ЦРЛ» в період з 27.02.2023 року по 08.03.2023 року, що підтверджується виписним епікризом (копія додається), несенням служби в лавах Збройних Сил України з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації па територію України та введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану в Україні, що підтверджується довідкою № 67 від 15.03.2023 та військовим квитком серії НОМЕР_1 від 27.02.2021 (копії додаються).

У контексті наведеного слід зазначити, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

В аспекті наведеного суд також вважає за доцільне зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Тобто, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

У контексті наведеного, слід зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Наведений представником позивача ряд причин свідчить виключно про наявність протягом 2,5 років пропуску строку на звернення до суду періодів як тимчасової непрацездатності позивачки, так і її зайнятості підготовкою до спортивних змагань (в тому числі й у період необхідності психологічного консультування - з 18.06.2018 по 30.11.2021), однак не свідчить про відсутність реальної можливості для звернення як безпосередньо до суду, так і за отриманням професійної правничої допомоги, як в даному випадку.

Згідно із частиною першою статті 123 КАС України, якою передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, даний позов слід залишити без руху на підставі положень частини першої статті 123 КАС України, із наданням позивачеві десятиденного строку, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам статтей 122, 161 КАС України її слід залишити без руху, надавши позивачу строк на усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка міститиме інші причини та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Дмитрук