Справа № 640/19440/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2023 року м.Київ № 640/19440/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в якому позивач просить суд визнати незаконною відмову Міноборони щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю відповідача щодо надання позивачці статусу учасника бойових дій. Позивачка зазначає, що у період з квітня 2015 року по 08 лютого 2018 року, у співпраці з військовими ЗСУ провадила на території окупованого Луганську збір інформації щодо розташування незаконних збройних формувань та їх комплектації військовою технікою, розповсюджувала агітаційні листівки патріотичного змісту, впроваджувала роз`яснювальну роботу серед населення з метою інформування про достовірні дії українського уряду, спростовувала проросійську пропаганду та регулярно надавала фотозвіти керівнику групи ОСОБА_2 08.02.2018 при виконанні чергового завдання вона була затримана та арештована, була засуджена за т. зв. кримінальним кодексом ЛНР до 16 років позбавлення волі. 29.12.2019 терористична влада ЛНР погодилася на її обмін. Наведені факти, на думку позивачки, є свідченням безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції. Проте, відповідачем безпідставно відмовлено в наданні позивачці статусу УБД.
Відповідач проти позову заперечував, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачці не було відмовлено у наданні статусу УБД, а лише було надано відповідне роз`яснення, що прийняття рішення щодо надання чи відмови у наданні статусу учасника бойових дій особам, які за рішенням органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України були залучені до виконання завдань руху опору, можливе виключно із дотриманням процедури, яка визначена Порядком №1452. Стверджує, що до повноважень та компетенції Міністерства оборони України не належить прийняття рішень щодо надання або відмови у наданні особам статусу учасника бойових дій, через що останнє не є належним відповідачем по справі, а тому позовні вимоги до Міноборони є безпідставними та незаконними, оскільки позивачка підміняє орган на який покладено прийняття рішення відповідно до предмета спору.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
14.02.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.02.2023 справа розподілена судді Лисенко В.І.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася і проживала в Луганській області.
06.11.2019 Командиром ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 видано довідку про те, що ОСОБА_1 в період з 22.12.2017 по 20.05.2017, з 24.06.2017 по 13.12.2017 приймала участь в АТО, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі АТО - виконувала службові (бойові) завдання у складі штабу АТО на території Луганської та Донецької областей.
Згідно довідки ЛНР №005934 ОСОБА_1 з 10.02.2018 по 29.12.2019 відбувала покарання в установах кримінально-виконавчої служби та на підставі указу про помилування №УГ-108/19 від 29.12.2019 звільнена від подальшого відбування покарання.
Комісією з розгляду клопотань про призначення державних стипендій імені ОСОБА_4 від 20.05.2020 рекомендовано ОСОБА_1 призначення стипендії імені ОСОБА_4 .
Позивачка визнана особою, що була позбавлена свободи внаслідок збройної агресії проти України та підпадає під дію постанови КМУ "Деякі питання соціального і правового захисту осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України, після їх звільнення" від 11.12.2019 №1122.
ОСОБА_1 видана довідка про встановлення статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми від 23.07.2020, видана Головою Голосіївської РДА в м. Києві.
Позивачка звернулася до Міністерства у справах ветеранів України з заявою від 26.02.2021 про надання їй статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Рішенням Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 26.02.2021 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав відповідно до пункту 21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 19.09.2022 позивачка через свого представника адвоката ОСОБА_5 звернулася до Міністерства оборони України до Спеціальної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України із заявою про надання статусу учасника бойових дій у відповідності до п. 24 ч. 1 ст. 6 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Як зазначає у відзиві на позовну заяву Міністерство оборони України, враховуючи те, що вказана заява була фактично адресована відповідній комісії Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а лише формально надіслана на адресу Міністерства оборони України, Міноборони було скеровано за дорученням заяву представника ОСОБА_1 за належністю для надання відповідної відповіді на цю заяву.
20.10.2022 у ВЧ НОМЕР_2 опрацьована заява позивачки від 19.09.2022 та за вих. № 331/4842 надана відповідь (роз`яснення), відповідно до якої останній повідомлено, що прийняття рішення щодо надання чи відмови у наданні статусу учасника бойових дій особам, які за рішенням органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України були залучені до виконання завдань руху опору на тимчасово окупованій території України, у районі проведення АТО, районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або на інших територіях, де в період виконання зазначених завдань велися воєнні (бойові) дії можливе виключно із дотриманням процедури, яка визначена Порядком №1452.
Вважаючи, що відповідач протиправно проігнорував звернення позивачки про надання статусу учасника бойових дій, позивачка звернулася до суду з позовом про зобов`язання надати їй статус УБД.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно пункту 24 частини 1 статті 6 Закону, учасниками бойових дій визнаються залучені до конфіденційного співробітництва особи, які брали участь у виконанні завдань руху опору на тимчасово окупованій території України, у районі проведення антитерористичної операції, районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, або на інших територіях, де в період виконання цих завдань велися воєнні (бойові) дії.
Процедура реалізації пункту 24 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" врегульована Порядком надання статусу учасника бойових дій залученим до конфіденційного співробітництва особам, які брали участь у виконанні завдань руху опору на тимчасово окупованій території України, у районі проведення антитерористичної операції, районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або на інших територіях, де в період виконання зазначених завдань велися воєнні (бойові) дії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1452 (далі - Порядок № 1452).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку № 1452, статус учасника бойових дій надається особам, які за рішенням органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил були залучені до виконання завдань руху опору на тимчасово окупованій території України, у районі проведення антитерористичної операції, районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або на інших територіях, де в період виконання зазначених завдань велися воєнні (бойові) дії, на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів.
Особам, які успішно виконали поставлене завдання, що підтверджено органом військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил, та/або які отримала поранення, контузії, каліцтва у зв`язку з виконанням завдань руху опору, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань, статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до виконання відповідних завдань.
Згідно із п. 3 цього Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, приймається спеціальною комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил (далі - спеціальна комісія), засідання якої проводяться з дотриманням законодавства про державну таємницю.
Рішення про утворення спеціальної комісії, про затвердження положення про спеціальну комісію, а також її посадового складу приймається Міноборони.
Персональний склад спеціальної комісії затверджується наказом керівника органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил.
До складу спеціальної комісії включаються військовослужбовці органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил та Кадрового центру Сил спеціальних операцій Збройних Сил, яким надано допуск та доступ до державної таємниці за відповідною формою та які мають доступ до відомостей, пов`язаних із рухом опору.
Відповідно до п. 4 Порядку підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, є такі документи:
доповідна записка командира військової частини Сил спеціальних операцій Збройних Сил, відповідального за формування та підтримання відповідного осередку руху опору, в якій зазначаються: псевдонім особи, часові та просторові показники виконання нею поставленого завдання;
витяг із наказу органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил про залучення особи до виконання завдань руху опору;
витяги з відповідних розпорядчих документів з питань руху опору, що стосуються поставлених завдань, визначених у доповідній записці;
у разі потреби - документ, що підтверджує причинний зв`язок поранення, контузії, каліцтва з безпосереднім виконанням завдань руху опору, виданий відповідною військово-лікарською комісією.
Згідно із п. 5 Порядку №1452 командир військової частини Сил спеціальних операцій Збройних Сил, відповідальний за формування та підтримання відповідного осередку руху опору, у місячний строк з моменту припинення співробітництва з особою, зазначеною в пункті 2 цього Порядку, зобов`язаний подати на розгляд спеціальної комісії документи, зазначені у пункті 4 цього Порядку.
Документи мають бути сформовані в окрему справу з відповідним грифом обмеження доступу та подані з дотриманням законодавства про охорону державної таємниці.
Пунктом 6 Порядку №1452 передбачено, що спеціальна комісія вивчає документи та в місячний строк із дня їх надходження приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій або відмови в наданні такого статусу.
У разі виявлення розбіжностей, неточностей або факту подання недостовірних відомостей у поданих документах спеціальна комісія повертає їх до військової частини, що їх подала, з відповідним письмовим обґрунтуванням.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд спеціальної комісії за рішенням керівника органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил.
Рішення спеціальної комісії може бути оскаржене керівнику органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил або в судовому порядку.
Як убачається з матеріалів справи, 19.09.2022 позивачка звернулася до Міністерства оборони України до Спеціальної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України із заявою про надання статусу учасника бойових дій у відповідності до п. 24 ч. 1 ст. 6 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У вказаній заяві позивачка просила оформити і надати Спеціальній комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України:
1) доповідну записку командира військової частини Сил спеціальних операцій Збройних Сил, відповідального за формування та підтримання відповідного осередку руху опору, в якій зазначаються: псевдонім особи, часові та просторові показники виконання нею поставленого завдання;
2) витяг із наказу органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил про залучення особи до виконання завдань руху опору;
3) витяги з відповідних розпорядчих документів з питань руху опору, що стосуються поставлених завдань, визначених у доповідній записці.
Також, просила прийняти рішення про надання їй статусу учасника бойових дій.
Звертаючись з позовною заявою до суду, позивачка просить визнати незаконною відмову Міноборони щодо надання позивачці статусу учасника бойових дій та зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
Проте, суд зазначає, що надання статусу учасника бойових дій особам, визначеним п. 24 ч. 1 ст. 6 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до категорії осіб, яких і відноситься позивачка, регулюється Порядком №1452.
Згідно із п. 5 цього Порядку, отримання особою статусу учасника бойових дій відбувається за умови надання документів, визначених п. 2 Порядку №1453, до Спеціальної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.
При цьому, командир військової частини Сил спеціальних операцій Збройних Сил, відповідальний за формування та підтримання відповідного осередку руху опору, у місячний строк з моменту припинення співробітництва з особою, зазначеною в пункті 2 цього Порядку, зобов`язаний подати на розгляд спеціальної комісії документи, зазначені у пункті 4 цього Порядку. Документи мають бути сформовані в окрему справу з відповідним грифом обмеження доступу та подані з дотриманням законодавства про охорону державної таємниці.
Як убачається з матеріалів справи, 06.11.2019 Командиром ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 видано довідку про те, що ОСОБА_6 в період з 22.12.2017 по 20.05.2017, з 24.06.2017 по 13.12.2017 приймала участь в АТО, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі АТО - виконувала службові (бойові) завдання у складі штабу АТО на території Луганської та Донецької областей.
Однак, суд зазначає, що ця довідка не є тим документом, який в розумінні вимог п. 2 Порядку №1453 є підставою для надання позивачці статусу учасника бойових дій.
У той же час, Міністерство оборони України не наділено повноваженнями розгляду заяви ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій та прийняття відповідного рішення.
Таке рішення приймається Спеціальною комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.
Так, відповідно до підпункту 77 пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 730), Міноборони відповідно до покладених на нього завдань утворює комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, організовує її роботу та видає відповідні документи військовослужбовцям і працівникам Міноборони та Збройних Сил.
Згідно абзаців 2-5 пункту 3 Порядку № 1452, рішення про утворення спеціальної комісії, про затвердження положення про спеціальну комісію, а також її посадового складу приймається Міноборони.
Персональний склад спеціальної комісії затверджується наказом керівника органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил.
До складу спеціальної комісії включаються військовослужбовці органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил та Кадрового центру Сил спеціальних операцій Збройних Сил, яким надано допуск та доступ до Державної таємниці за відповідною формою та які мають доступ до відомостей, пов`язаних із рухом опору.
За рішенням керівника органу військового управління Сил спеціальних операцій Збройних Сил, прийнятим на підставі клопотання голови спеціальної комісії, до роботи спеціальної комісії можуть залучатися командири військових частин Сил спеціальних операцій Збройних Сил.
Отже, до повноважень та компетенції Міністерства оборони України належить виключно утворення відповідної Комісії про надання статусу учасника бойових дій, затвердження її складу та відповідного Положення про її діяльність, а не прийняття рішення про надання або відмову у надання статусу учасника бойових дій, як то вважає позивачка.
А тому, суд дійшов висновку про відсутність протиправних дій відповідача щодо встановлення статусу учасника бойових дій позивачки, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).
Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.