Справа № 420/1750/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1750/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 31 січня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві про відмову розглянути запит ОСОБА_1 від 22.01.2023 року;

2. Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві розглянути запит ОСОБА_1 від 22.01.2023 відповідно до поставлених питань у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: про результати досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000610 від 13.08.2019, внесеного за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2., та повідомити про прийняте рішення;

3. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві про відмову розглянути запит ОСОБА_1 від 22.01.2023 року;

4. Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві розглянути запит ОСОБА_1 від 22.01.2023 відповідно до поставлених питань у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: надання в електронному виді копії матеріалів кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за заявою позивача про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2 . В результаті підроблених ухвал у позивача незаконно були проведені обшуки, чим спричинено моральну та матеріальну шкоду. У зв`язку з цим, позивач вважався потерпілим у кримінальному провадженні №0000610 від 13.08.2019. 07.12.2020 слідчий закрив кримінальне провадження №0000610 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 15.01.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у справі №487/3996/20 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, відмовив. В зв`язку з цим, позивач втратив статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. 22.01.2023, керуючись вимогами та правами, передбаченими ст. 3, 4, 5, 101, 12, 14, 15, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві запити про надання в електронному виді копії матеріалів кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за його заяву про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2., та просив повідомити про результати досудового розслідування та про прийняте рішення. На цей час позивач не отримав відповіді Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, а також запитувані документи не отримав. Вказане свідчить про відмову надати позивачу запитувану інформацію. Позивач наголошує, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації». Запитувана позивачем інформація про надання в електронному виді копії матеріалів кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за заявою позивача про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2 , та повідомлення про результати досудового розслідування та про прийняте рішення, щодо яких внесено запис до бази даних Єдиного реєстру досудових розслідувань не належить до інформації для службового користування та до службової інформації визначеної Переліком документів, у яких міститься службова інформація, що затверджений наказом Генерального прокурора України від 30.12.2014 за №158, та не містить таємницю досудового розслідування, отримати яку можливо виключно в передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвалою судді від 08.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням правильної адреси місцезнаходження відповідача.

09 лютого 2023 року до суду надійшла заява (вх..№ЕС/1015/23) ОСОБА_1 , про усунення недоліків позову з додатком позовної заяви в якій вірно зазначено адресу відповідача.

Ухвалою судді від 13 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

16 лютого 2023 року до суду (вх.№ЕП/4776/23) від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на доступ учасників кримінального провадження до отримання інформації або документів, створених y ході здійснення розслідування.

У відзиві вказано, що Кримінально процесуальний кодекс України є спеціальним законом, який регулює як порядок вчинення процесуальних дій, так і можливість оскарження бездіяльності. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ОСОБА_1 , як потерпілий у кримінальному провадженні, має право отримати запитувану інформацію лише у порядку та межах визначених КПК України.

Також, у відзиві зазначено, що листом від 09.02.2023 № 16-04-4189-23 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, надано відповідь на запити, а отже вказані запити були розглянуті. Відтак, встановлені фактичні обставини справи цілком спростовують твердження позивача про вчинення ТУ ДБР у м. Миколаєві протиправної бездіяльності.

Таким чином, на думку відповідача, виходячи з заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, наявних доказів в матеріалах справи, встановлених обставин достатньо для висновку про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

16 лютого 2022 року до суду (вх.№ЕП/4830/23) від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

16 лютого 2022 року до суду (вх.№ЕС/1206/23) від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем до суду не надано належних доказів відправлення та отримання позивачем вказаних листів. Також відповідачем не надано доказ надсилання ним відповіді на запити на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 На цей час, яка вказано у відповіді на відзив, позивач не отримав відповіді Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві та запитувані документи. Вказане, на думку позивача, свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

21 лютого 2023 року до суду (вх.№ЕП/5411/23) від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшли заперечення.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Як вказано у позові, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за заявою позивача про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2 .

Тобто, процесуальний статус позивача у кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019 - потерпілий.

Також, у позові вказано, що 07.12.2020 слідчий закрив кримінальне провадження №0000610 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

22.01.2023, керуючись вимогами та правами, передбаченими ст. 3, 4, 5, 10-1, 12, 14, 15, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI із змінами і доповненнями, позивач подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві запит, в якому просив надати йому в електронному вигляді копії матеріалів кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019, внесеного за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, відносно слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси ОСОБА_2 (а.с.10).

Вказаний запит зареєстрований відповідачем за вх. №Ч-61 від 23.01.2023 (а.с.58).

22.01.2023, керуючись вимогами та правами, передбаченими ст. 3, 4, 5, 10-1, 12, 14, 15, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI із змінами і доповненнями, позивач подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві запит, в якому просив повідомити про результати досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000610 від 13.08.2019 та надати копію постанови про прийняте рішення (а.с.11).

Вказаний запит зареєстрований відповідачем за вх. №Ч-62 від 23.01.2023 (а.с.58).

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано копію листа від 09.02.2023 №16-04-4189-23 адресованого позивачу (а.с.60), який складено за результатами розгляду звернень від 22.01.2023, які надійшли за вхідними №№ Ч-61, Ч-62 щодо надання інформації про стан досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000610 від 13.08.2019 та надання копій матеріалів кримінального провадження.

У листі повідомлено, що вищевказане кримінальне провадження 07.12.2020 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та постанова про закриття надіслана на адресу ОСОБА_1 .

Корім того, у листі зазначено, що питання стосовно того, що ОСОБА_1 не повідомлений про результати досудового розслідування не відповідають дійсності, так як ОСОБА_1 вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000610 оскаржено до Заводського районного суду м. Миколаєва, слідчим суддею якого постановлено ухвалу від 15.01.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги, а постанову слідчого залишено без змін.

Разом з цим, вказано у листі, ОСОБА_1 ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаева від 15.01.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000610, оскаржено до Миколаївського апеляційного суду, який у свою чергу постановив ухвалу, якою ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2021 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

З приводу надання ОСОБА_1 копій матеріалів кримінального провадження, то у листі повідомлено, що діюче законодавство не передбачає обов`язок слідчого надати стороні провадження копії матеріалів кримінального провадження.

У додатку до листа зазначено про направлення копію ухвали Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2023 на 6 арк.

Згідно листа начальника ВДЗ ТУ ДБР у м.Миколаєві від 16.02.2023 №815/16-16/23, наданого на виконання службової записки головного спеціаліста-юриста відділу матеріального забезпечення ТУ ДБР у м.Миколаєві від 14.02.2023 №798/16-14/23, лист вих. № 16-04-4189 від 09.02.2023 надано слідчим на відправлення до відділу документального забезпечення 09.02.2023 та згідно внутрішнього реєстру відправленої звичайної кореспонденції ТУ ДБР у м. Миколаєві, зазначений лист 09.02.2023 направлено звичайним поштовим відправленням адресату ОСОБА_1 .

Вважаючи бездіяльність Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві про відмову розглянути запит ОСОБА_1 від 22.01.2023 протиправною, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

В першу чергу, що покликань позивача на те, що із закриттям провадження по справі він втратив статус потерпілого, суд зазначає таке.

Згідно з чч.1 і 2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Лише таким процесуальним рішенням слідчого чи прокурора припиняється статус потерпілої особи, яка подала заяву про злочин щодо неї, під час якого їй заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоди.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року по справі № 757/1762/21к.

В той же час, рішення про припинення статусу позивача у кримінальному провадженні № 0000610 потерпілої особи до суду не надано.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію".

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації");

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Отже, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві як суб`єкт владних повноважень є розпорядником такої інформації.

Розглядаючи запит ОСОБА_1 , Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві виступає представником влади, здійснює свої визначені законом повноваження і в порядку їх реалізації вирішує питання, що впливають на права та обов`язки суб`єкта звернення.

Відтак, пов`язані з розглядом відповідного запиту дії або бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві випливають зі здійснення публічно-владної управлінської функції. При цьому чинним законодавством не встановлено винятків, які б давали підстави для протилежного висновку щодо правової природи зазначених дій або бездіяльності, а тому спори за скаргами на них є публічно-правовими.

Статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Суд зазначає, що згідно з пунктами 2, 3, 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання акту, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В свою чергу, ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Суд підкреслює, що звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом зумовлено порушенням його прав як запитувача інформації з посиланням позивача на приписи ч.2 ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

При вирішенні даної адміністративної справи варто зазначити, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення ним дій за наявності нормативно визначеного обов`язку їх вчинити, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичної особи (зокрема, ненадання відповіді на запит тощо).

В той же час, наданими до суду доказами встановлено, що запити позивача відповідачем було розглянуто на направлено відповідь на адресу ОСОБА_1 простою кореспонденцією.

Суд зауважує, що Закон України "Про доступ до публічної інформації" не містить припису щодо обов`язку розпорядника публічної інформації надсилати відповіді на запити рекомендованими листами. Як і не містить обов`язку направляти відповіді на такі запити на адресу електронної пошти, яка у них вказана.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" містить лише обов`язок щодо своєчасного розгляду (протягом п`яти днів) таких запитів.

В той же час, позивач не оскаржує дії відповідача щодо розгляду його запитів з порушенням встановлених строків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що, у даному випадку, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві фактично вчинені дії, що виразились у відмові у наданні відповіді на запити позивача від 22.01.2023 року на отримання публічної інформації.

Надаючи оцінку відмові Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у наданні відповіді на запит позивача від 22.01.2023 на отримання публічної інформації, суд зазначає таке.

Приписами ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Державне бюро розслідувань", Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України (в редакції, чинній на дату прийняття слідчим ухвали про закриття кримінального провадження №0000610 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України), досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.6 ст.284 КПК України, копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, одному із близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику померлого, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ст.221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Отже, КПК України, що є спеціальним законом, регулює як порядок отримання копій матеріалів кримінального провадження, надіслання постанови слідчого про закриття кримінального провадження, так і можливість оскарження бездіяльності слідчого.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з огляду на те, що саме КПК України регулюються питання отримання копій матеріалів кримінального провадження №0000610 від 13.08.2019 та надіслання постанови про закриття кримінального провадження, відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в задоволенні запитів на інформацію від 22.01.2023 в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" не можуть вважатися протиправними, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими.

В свою чергу, бездіяльність слідчого щодо не надіслання постанови про закриття кримінального провадження не може бути предметом судового розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вимога позивача зобов`язати уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві розглянути запити ОСОБА_1 від 22.01.2023 відповідно до поставлених питань є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправною бездіяльність, а відтак, з огляду на відмову у задоволенні основної вимоги - задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1. ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно д ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-9, 12, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (54001, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.