Справа № 160/6127/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 квітня 2023 року Справа №160/6127/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши питання щодо продовження строку усунення недоліків у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74 % без урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка, починаючи виплату з 19.02.2020 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим урахуванням вказаного стажу при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є суддею у відставці з 30.12.2014 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 59-VІІІ від 25.12.2014 року, та має стаж роботи судді, який дає їй право на відставку 32 роки 6 місяців 10 днів, а з урахуванням навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка - 34 роки 11 місяців 26 днів, що підтверджується розрахунком виданим Дніпровським апеляційним судом від 30.03.2020 року № 04.1- 03/38/2020. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримувала щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі № 160/13077/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці мені, ОСОБА_1 , на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року. Отже, за матеріалами пенсійної справи та довідок апеляційного суду Дніпропетровської області розмір щомісячного довічного грошового утримання було встановлено 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та виплачувався відповідачем до травня 2021 року. Однак, з червня 2021 року Пенсійний фонд змінив позивачу розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % на 74 %.

Відповідно до відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27.04.2021 року № 14204-8005/К-01/8-0400/21, на звернення позивача, зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі № 160/13077/20 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року здійснено відповідно до п. З ст.142 Закону України № 1402-VІІ від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів», згідно яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді , який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання. Також у відповіді ПФУ зазначено, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року позивачу перераховано і складає 74 % щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі суддівського стажу 32 роки 6 місяців 10 днів, при цьому ПФУ не врахувало навчання позивача у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка, що складає - 34 роки 11 місяців 26 днів і що підтверджується розрахунком виданим Дніпровським апеляційним судом від 30.03.2020 року № 04.1-03/38/2020. Відтак, спірне рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74 % без урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка є протиправним та належить до скасування.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та 29.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року означено позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу трок для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про доплату судового збору у сумі 81,20 грн.; позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Так, на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023 року позивачем до суду подано позовну заяву для суду та для відповідача, квитанцію від 10.04.2023 року про сплату судового збору у сумі 82 грн. та заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою.

Разом з тим, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Як убачається із поданої до суду позовної заяви, позивач просить суд визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74 % без урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка.

В той же час, позивач не зазначає дату, рік та місяць прийняття спірного рішення (або в якому листі Головного управління Пенсійного фонду викладено таке рішення).

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Таким чином, позивач має надати до суду позовну заяву (для суду і відповідно до кількості учасників справи) у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Отже, у даному випадку позивачу слід подати до суду оригінал (для суду) а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

З огляду на викладене, позивачу необхідно подати до суду оригінал позовної заяви (для суду) а також копії доданих до позовної заяви документів.

Отже, у визначений судом п`ятиденний строк вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року залишаються не виконаними.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

При цьому, у рішенні від 04.12.1995 р. по справі "Беллет проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, викладені в ухвалі суду від 03.04.2023 року на 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 118, 121-122, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 03.04.2023 року.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник