Справа № 471/268/23
Суддя: Гукова І. Б.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/268/23
Провадження №2-а/471/3/23
Номер рядка звіту 27
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське справу № 471/268/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративнеправопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, та зазначив, що відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN д.н НОМЕР_1 буксируючи причіп НОМЕР_2 в смт. Братське по вул.. Пушкіна порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 здійснив проїзд в зону дії знаку з непрацюючою під світкою номерного знаку в темну пору доби, чим було порушено вимоги ПДР. За наслідком розгляду справи, інспектором поліції 25 лютого 2023 року відносно нього було винесено постанову серії БАВ № 434178 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 1190,00 грн. Позивач зазначає, що вимоги ПДР не порушував, так як перед початком руху він пересвідчився у тому, що машина є справною, усі лампочки та габарити працювали. Інспектор не заміряв відстань та не міг однозначно стверджувати, що на відстані 20 м не видно номерного знаку. Що стосується проїзду під знак 3.15 то тут позивач зазначив, що вказаний знак розміщений перед трьома дорогами та стосується іншої дороги, не тої по якій він рухався. Також приписами ПДР врегульовано на яку відстань діє знак. Так знак 3.15 забороняє рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Даний знак розміщено у населеному пункті, але він діє до найближчого перехрестя. Через метрів 50-100 є перехрестя, на якому розташований знак 2.1 Дати дорогу, який перервав зону дії знаку 3.15. Таким чином, правил дорожнього руху він не порушував, тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що при складанні постанови інспектор не надав йому право скористатися правовою допомогою. Наданий стороною відповідача відеозапис не може бути прийнятий судом як доказ, так як він не зазначений у постанові. Строк на звернення до суду ним було пропущено з поважних причин, так як він не отримав копію постанови після її складання інспектором. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд поновити строк звернення до суду із позовом та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і закрити провадженні у справі.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву в якій просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази, переглянувши диск з відеозаписом наданим відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3, ч.1ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З наданої копії постанови вбачається, що у ній не зазначено прилад, яким здійснювалося фіксування правопорушення та не вказано, що до постанови додається диск з відеозаписом.

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 268 КУпАП визначено, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час розгляду справи наполягав на присутності адвоката, однак поліцейським не було забезпечено участь або надано можливість запросити самостійно захисника для розгляду справи.

Такі дії інспектора поліції порушують право особа на захист, що є самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (постанова Верховного суду від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,

Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не встановленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий (пп.в п. 2.9 ПДР).

Згідно оскаржуваної постанову водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з непрацюючою під світкою державного номерного знаку в темну пору доби, що не дає змогу ідентифікувати його з відстані 20 метрів.

Матеріали справи, зокрема відеозапис, свідчать про те, що поліцейським не провадилося вимірювання відстані, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Отже, не зрозумілим є яких досліджених доказів інспектор поліції дійшов вказаних висновків при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно постанови серії БАВ № 434178 25.02.2023 року о 20:30 год. водій ОСОБА_1 в смт. Братське по вул.. Пушкіна керуючи т/з MAN д.н НОМЕР_1 буксируючи причіп НОМЕР_2 порушив вимоги дорожнього знаку 3.15, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Знак 3.15 ПДР 3.15 Рух транспортних засобів, маса яких перевищує ... т, заборонено". Забороняється рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знаку. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Як вбачається з наданих позивачем та досліджених судом фото за знаком 3.15 на відстані близько 100 метрів є перехрестя на якому встановлений знак 2.1 Дати дорогу, згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Таким чином, дорожній знак 2.1 перериває зону дії знаку 3.15.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, не доведена належними та допустимими доказами, тому оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Строк для звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як пояснив у судовому засідання позивач, копію постанови йому не було вручено на місті розгляду справи, він отримав її поштою 10 березня 2023 року. За таких обставин суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 536,80 грн. які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити строк на судове оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №434178 від. 25.02.2023 року.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №434178 від. 25.02.2023 року - скасувати.

Провадження по справі - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Миколаївській області, місце розташування: вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв Миколаївської області, .

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2023 року.

Суддя - Гукова І. Б.,