Справа № 200/1130/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року Справа№200/1130/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 1 грудня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у лютому 2021 року позивача звільнено зі служби в поліції, на дату звільнення вислуга років складає: у календарному обчисленні 19 років 6 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 1 місяць 23 дні, при цьому позивач має загальний календарний період участі в антитерористичній операції на території Донецької області - 4 роки 00 місяців 23 дні. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі 200/7818/21 ГУНП в Донецькій області було підготовлено та направлено до відповідача всі необхідні документи для розгляду питання щодо призначення пенсії за вислугу років позивачу. Проте, відповідач відмовив в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги 25 років і більше, передбачених п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернувся до суду з позовною заявою.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що з 1 жовтня 2011 пункт «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поширює свою дію лише на осіб, які мають календарну вислугу року, яку заборонено обраховувати у будь-якому пільговому обчисленні. Оскільки у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років, що передбачена пунктом а статті 12 Закону №2262 та він недосяг на день звільнення 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262 у призначенні пенсії відмовлено. Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію, відповідач зазначив, що розгляд питання щодо призначення пенсії є виключною компетенцією Головного управління.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) та витребувано у відповідача докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, проходив службу в поліції та наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25 лютого 2021 року № 136 о/с звільнений відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням).

Згідно з наказом про звільнення, станом на 26 лютого 2021 року вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 19 років 06 місяців 12 днів; у пільговому обчисленні 29 років 01 місяць 04 дні.

Відповідно до розрахунку вислугу років підполковника поліції ОСОБА_1 вислуга років на 26 лютого 2021 року становить: час служби в календарному обчисленні - 19 років 06 місяців 12 днів, час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 09 років 07 місяців 11 днів, час служби в пільговому обчисленні - 29 років 01 місяць 23 дні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року у справі №200/7818/21, яке набрало законної сили 18 липня 2022 року, вирішено визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

При цьому у вказаному рішенні суд зазначив, що станом на 25 лютого 2021 року вислуга років складає: у календарному обчисленні 19 років 06 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 29 років 01 місяць 23 дні, що перевищує необхідну для призначення пенсії вислугу у розмірі 25 років.

Також у вказаному рішенні суд вирішив спірне питання у справі, щодо урахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії та дійшов висновку про те, що наявної у ОСОБА_1 вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262, з огляду на що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

На підставі зазначеного вище рішення суду, 25 листопада 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з відповідними документами.

За результатами опрацювання вказаних документів, відповідачем прийнято рішення № від 1 грудня 2022 року відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 оскільки у заявника відсутня необхідна календарна вислуга років, що передбачена п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у зв`язку із недосягненням заявником 45-річного віку, передбаченого п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262 (далі - Закон №2262).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Згідно із п. "а", п. "б", п. "в" ст. 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, статтею 17 Закону № 2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст. 171 цього ж Закону встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом.

Тобто, Закон № 2262 сам по собі не встановлює порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років встановлюються Урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Таким нормативним актом є постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року№ 393 (далі - Постанова № 393).

Так постановою № 393 визначено, серед іншого, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям - особам офіцерського складу. Зазначена постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а.

Так, Верховний Суд зазначив про необґрунтованість висновку того, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, Верховний Суд вказав на правовий висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а щодо застосування ст. 12, 17, Закону №2262, у якій наголошено на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії; цей висновок враховано під час зарахування позивачу пільгового стажу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а наголосив на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Зазначений принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.

В свою чергу, передбачені ст. 17-1 Закону №2262 пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, де ззаначено, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, доводи відповідача з приводу того, що призначення пенсії за вислугу років згідно із ст. 12 Закону № 2262 може бути виключно за умови наявності 25 календарних років і більше, судом відхиляються з огляду на те, що пільговий стаж повинен бути зарахований до календарної вислуги років.

Як вже зазначалось вище, Донецький окружний адміністративний суд у рішенні від 1 листопада 2021 року у справі №200/7818/21, в межах даної справи встановив, що згідно з наказом про звільнення, станом на 26 лютого 2021 року вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 19 років 06 місяців 12 днів; у пільговому обчисленні 29 років 01 місяць 04 дні.

При цьому у вказаному рішенні суд зазначив, що станом на 26 лютого 2021 року вислуга років складає: у календарному обчисленні 19 років 06 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні 29 років 01 місяць 23 дні, що перевищує необхідну для призначення пенсії вислугу у розмірі 25 років.

Також у вказаному рішенні суд вирішив спірне питання у справі, щодо урахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії та дійшов висновку про те, що наявної у ОСОБА_1 вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262, з огляду на що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Тобто в даному рішенні суд дійшов висновку, що наявної у позивача вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.12 Закону № 2262.

Згідно з ч. 4 с. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року у справі №200/7818/21, що набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для врахування пенсійним органом, зокрема, під час вирішення питання по призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача в оскаржуваному рішенні від № від 1 грудня 2022 року на відсутність необхідної календарної вислуги років як на підставу для відмови у призначенні позивачеві пенсії. Вказана підстава не має законного підґрунтя, адже у рішенні суду у справі №200/7818/21 вже констатовано достатність умов для призначення позивачу відповідної пенсії.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача № від 1 грудня 2022 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років, відтак позовні вимоги в частині його скасування підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги зобов`язального характеру щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача.

Оскільки судом визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № від 1 грудня 2022 року про відмову в призначенні позивачеві пенсії за вислугу років, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати призначити та виплачувати позивачеві пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з дати звернення за призначенням такої пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 1 грудня 2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.3, ) призначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дати звернення за призначенням такої пенсії, на підставі представлених Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області документів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв