Справа № 320/2269/22
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року № 320/2269/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (далі також ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», позивач) до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області (далі також Управління, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 25 січня 2022 року № З-2501/1/2501/1-вих про накладення на ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 917 970, 00 грн, винесену відповідачем.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваної постанови з огляду на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, за наслідком якої її було прийнято. Крім того, позивачем наголошено на відсутності визначених чинним законодавством підстав для притягнення його до відповідальності на підставі оскаржуваної постанови.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на обґрунтованості прийнятого ним оскаржуваного рішення з огляду на відповідність вимогам чинного законодавства як самої постанови про накладення на позивача штрафу, так і дотримання визначеного законом порядку її прийняття.

Така позиція Управління була заперечена позивачем у наданій суду відповіді на відзив відповідача.

Водночас, відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому вчергове наголошено на безпідставності заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2021 році ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» здійснено будівництво об`єкта будівництва «Нове будівництво магазину продовольчих та непродовольчих товарів по вул. Київській в м. Бровари Київської області», яке розташовано за адресою: Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вулиця Київська, 156.

28 липня 2021 року ФОП ОСОБА_1 на замовлення ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» по інвентаризаційній справі № 3 виготовила технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (далі також Будівля), в якому вказано загальну площу будівлі 3 146, 6 кв.м, торговий зал 118, 0 кв.м.

02 серпня 2021 року Управління зареєструвало подану ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва за № КС53 з показниками, які вказано в технічному паспорті від 28 липня 2021 року.

18 серпня 2021 року ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» оформило право власності на магазин продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, будинок 156.

Водночас, 20 серпня 2021 року власником вказаної Будівлі стало ТОВ «БРО РІТЕЙЛ».

21 серпня 2021 року ТОВ «БРО РІТЕЙЛ», на підставі договору підряду, замовило комплекс робіт щодо перепланування магазину продовольчих та непродовольчих товарів з метою збільшення інвестиційної привабливості нерухомого майна.

25 серпня 2021 року ФОП ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт по інвентаризаційній справі № 3 на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вказано загальну площу будівлі 3 150,5 кв.м, торговий зал 1 652, 0кв.м.

Починаючи з 28 серпня 2021 року власником Будівлі стало AT «КАВУН».

12 листопада 2021 року AT «КАВУН» передало Будівлю в тимчасове користування ТОВ «МСФО 16 С», яке в подальшому, згідно умов договору суборенди від 12 листопада 2021 року № 6-СА, укладеного між ТОВ «МСФО 16 С» та ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» та акту від 12 листопада 2021 року передало Будівлю у тимчасове платне користування на користь ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

26 листопада 2021 року до відділу інформаційно-довідкової служби «Контакт-центр» центру обслуговування «Прозорий офіс» Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшло звернення ОСОБА_2 , в якому висловлено прохання провести перевірку об`єкту будівництва по АДРЕСА_1 , без зазначення суб`єктів господарювання, яких потрібно перевірити на предмет допущених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що підтверджує копія листа Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 17 січня 2022 року № 1.7-23/01/727.

03 грудня 2021 року за № 10.0-04/10/6849 Управління надіслало ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» повідомлення, згідно якого на підставі звернення громадянки ОСОБА_2 від 26 листопада 2021 року вже проводиться перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 , і тому необхідно бути присутнім на вказаному об`єкті замовнику будівництва або належним чином уповноваженій особі 16 грудня 2021 року о 10.00 год.

Аналогічне повідомлення Управління надіслало AT «КАВУН» листом від 03 грудня 2021 року за № 10.0-04/10/6850.

08 грудня 2021 року за № 80/2021, на підставі звернення громадянки ОСОБА_2 від 26 листопада 2021 року, Управлінням було прийнято наказ про проведення позапланової перевірки нового будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 (загальна площа 3121,1 кв. м; площа торгової зали 118 кв.м) (далі також - наказ від 08 грудня 2021 року).

09 грудня 2021 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Управління Ременюком С. було складено доповідну про виявлення факту самочинного будівництва, згідно якої під час виїзду візуальним оглядом Будівлі встановлено, що площа торгової зали не узгоджується з площею, зазначеною в декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

09 грудня 2021 року Управління надіслало ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» повідомлення № 10.0-04/10/7292 про те, що на підставі факту виявлення самочинного будівництва вже проводиться перевірка дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва - магазині продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 , і тому необхідно бути присутнім на вказаному об`єкті замовнику будівництва або належним чином уповноваженій особі 30 грудня 2021 року о 10.00 год.

29 грудня 2021 року за № 82/2021, на підставі доповідної про факт виявлення самочинного будівництва від 09 грудня 2021 року, Управлінням було прийнято наказ про проведення позапланової перевірки Будівлі (загальна площа 3121,1 кв. м; площа торгової зали 118 кв.м) щодо дотримання суб`єктом містобудування ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі також наказ від 29 грудня 2021 року).

12 січня 2022 року за № Т-1201/1 начальником Управління складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Магазин продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 ».

У вказаному акті встановлено, що ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» є замовником будівництва, який порушив вимоги частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, за що передбачена відповідальність згідно абз. 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», так як під час перевірки візуальним оглядом і відповідно до технічного паспорту від 25 серпня 2021 року по інвентаризаційній справі № 3 встановлено факт реконструкції Будівлі (зміна основних техніко-економічних показників: збільшення торгівельної площі з 118 кв.мдо 1652 кв.м).

Крім того в акті зазначено про експлуатацію позивачем Будівлі без прийняття її в експлуатацію в установленому законом порядку після реконструкції.

На підставі вищевказаного акту від 12 січня 2022 року та протоколу від 12 січня 2022 року № Л-3-1201/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було прийнято оскаржувану постанову від 25 січня 2022 року, якою на позивача, за порушення вимог абз. 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», накладено штраф у розмірі 917 970, 00 грн.

Не погоджуючись із наведеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог абз. 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, експлуатація або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), - у розмірі трьохсот сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З наведеного вбачається, що визначена міра відповідальності застосовується виключно до суб`єкта містобудування, який є замовником будівництва або одночасно замовником та підрядником.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності`визначено, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» не є замовником будівництва Будівлі або особою, відповідальною за фактичне збільшення торгівельної площі Будівлі з 118 кв. м до 1652 кв. м, оскільки, як зазначалось вище, юридичне оформлення факту завершення будівництва було здійснене 02 серпня 2021 року, шляхом реєстрації Управлінням поданої ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва за №КС53, а зміна розміру вказаної площі мало місце на підставі виготовлення 25 серпня 2021 року технічного паспорту по інвентаризаційній справі № 3ФОП ОСОБА_1 (власник Будівлі в той період - ТОВ «БРО РІТЕЙЛ»), у той час як позивач набув статусу суборендаря вказаної Будівлі лише 12 листопада 2021 року на підставі договору суборенди № 6-СА, укладеного між ТОВ «МСФО 16 С» та ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Відтак, позивач, у розумінні наведених правових положень, не є замовником будівництва або особою, яка виконує функції його замовника і підрядника одночасно, оскільки не здійснює та не здійснював будівельних робіт в Будівлі, а виступає виключно суборендарем та використовує Будівлю з метою здійснення своєї господарської діяльності (розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів).

У контексті наведеного суд звертає увагу на безпідставність проведення відповідачем перевірки діяльності позивача як суб`єкта містобудування і дотримання в межах такої діяльності вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, як це визначено наказом про проведення перевірки.

Так, згідно частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Аналогічні положення містяться в п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі також Порядок № 553).

В свою чергу, п. 9 Порядку № 553 передбачає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно пункту 13 Порядку № 553 визначає права суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Отже, заходи державного архітектурно-будівельного контролю можуть вчинятись виключно щодо суб`єктів містобудування, що є замовниками, проектувальниками, підрядникамита/або експертними організаціями на певному об`єкті будівництва.

Суд наголошує, що ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» не є суб`єктом містобудування, який будує або збудував Будівлю, чи був відповідальним за фактичне збільшення торгівельної площі Будівлі з 118 кв. м до 1652 кв. м, а є виключно суборендарем, що почав використовувати Будівлю лише 12 листопада 2021 року, у той час як таке збільшення площі мало місце ще в серпні 2021, а фактичне будівництво Будівлі, як нового об`єкта містобудування, ще раніше.

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у його постанові від 20 листопада 2018 року по справі № 804/2455/16, згідно якої державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється щодо суб`єктів містобудування, якими, зокрема, є замовники. Після проведення перевірки контролюючий орган, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складає протокол разом з приписом. Виконання цього припису покладається на суб`єкта містобудування.

На підставі наведеного висновку, Верховний Суд визнав протиправним притягнення до відповідальності за порушення у сфері містобудування особи, яка не є замовником будівництва і не здійснював містобудівної діяльності на визначеному об`єкті будівництва.

Так, відповідно до вимог частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що зазначені вище обставини є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача, яке прийнято з порушенням зазначених вимог законодавства у сфері регулювання містобудівної діяльності.

Щодо питання віднесення обставин збільшення торгівельної площі Будівлі з 118 кв. м до 1652 кв. м до категорії реконструкції Будівлі, яка передбачає здійснення офіційного узгодження вчинення таких дій у визначеному законом порядку, або до категорії перепланування Будівлі, яка не передбачає вчинення таких дій, суд зазначає, що, враховуючи встановлену відсутність у позивача статусу суб`єкта містобудування у спірних правовідносинах та відсутність обставин його участі у збільшенні торгівельної площі Будівлі з 118 кв. м до 1652 кв. м, дане питання не охоплюється предметом доказування у межах розгляду даної адміністративної справи. Вказані ж правовідносини можуть бути досліджені судом при вирішенні спору, учасником якого буде суб`єкт містобудування, відповідальний за збільшення торгівельної площі Будівлі з 118 кв. м до 1652 кв. м., яким позивач не є.

Що стосується питання дотримання відповідачем процедури проведення перевірки позивача, суд звертає увагу на таке.

В наказі на проведення перевірки від 29 грудня 2021 року та відповідному направленні від 29 грудня 2021 року зазначено, що перевірка щодо ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» проводиться на підставі виявлення факту самочинного будівництва.

Як вже зазначалось, такий факт було нібито виявлено на підставі доповідної записки, складеної за результатами виїзду за місцем розташування Будівлі з метою проведення позапланової перевірки щодо ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» та AT «КАВУН».

Згідно абзацу 3 пункту 9 Порядку № 553, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу Національної поліції для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Враховуючи встановлені вище обставини здійснення перевірки щодо неналежного суб`єкта (позивач не є суб`єктом містобудування у спірних правовідносинах), вбачається, що як на момент прийняття наказу від 29 грудня 2021 року, так і після завершення перевірки та складання акту від 12 січня 2022 року, Управління не встановило суб`єкта містобудування, який будує чи збудував реконструйований об`єкт, а тому, відповідно, безпідставно не залучило представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції до вказаної перевірки.

Відповідно, факту самочинного будівництва об`єкта належним чином встановлено та зафіксовано в акті перевірки не було, що додатково до наведеного вище свідчить про відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), не було доведено правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 769, 55 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (02090, місто Київ, вулиця Бутлерова, будинок 1; ) до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 15, офіс 101; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області від 25 січня 2022 року № З-2501/1/2501/1-вих, якою на товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» накладеноштраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 917 970, 00 грн (дев`ятсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської областіна користь товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД`понесені останнім судові витрати у розмірі 13 769, 55 грн (тринадцять тисячсімсот шістдесят дев`ять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.