Справа № 280/599/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 квітня 2023 року Справа № 280/599/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057)

Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 7)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати незаконним рішення №39 від 26.09.2022 Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, про відмову у призначені ОСОБА_1 , пенсії за вислугою років на підставі п. є) ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

скасувати рішення №39 від 26.09.2022 Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, про відмову у призначені ОСОБА_1 , пенсії за вислугою років на підставі п. є) ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , за вислугою років на підставі п. є) ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.09.2022.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з прийняття Конституційним Судом рішення від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, вона має право на призначення пенсії за вислугою років на підставі п. є) ст. 55 закону України «Про пенсійне забезпечення» не залежно від віку при загальному стажі роботи не менше 20 років. У свою чергу відповідач 2 своїм рішенням протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та документів про вибуття зі збірної команди України. Зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» загальний стаж позивача становить 22 роки 08 місяців 10 днів, а отже має право на призначення пенсії за вислугу років. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.01.2023 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.02.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.09.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглянута Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №39 від 26.09.2022 позивачці було відмовлено у призначені пенсії за вислугою років у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та документів про вибуття зі збірної команди України.

Позивач не погоджуючись з такими рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» та Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст.8 зазначеного Закону громадянин України має право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п.2-1 Перехідних положень цього Закону особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст.ст.52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням із дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацами 1, 2 п.16 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону № 2148, закріплено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ст.7 вказаного Закону звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до п «є» ст.55 названого Закону (в редакції, чинній до 01.04.2015) право на пенсію за вислугу років мають спортсмени - заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу - члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 20 років - у порядку, який визначається КМ України, незалежно від віку.

Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, пункт «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в іншій редакції, згідно якої право на пенсію за вислугу років мають спортсмени - заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу - члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 25 років - у порядку, який визначається КМ України, незалежно від віку.

Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законами України № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», № 911-VIII від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Положення п. «а» ст.54, ст.55 Закону України № 1788 від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення», зі змінами, внесеними Законами України № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», № 911-VIII від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України положення п.«а» ст.54, ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років - досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у п.«а» ст.54 Закону № 1788, та 55 років для осіб, зазначених у п.п. «е, ж» ст.55 Закону № 1788, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням ст.ст.1, 3, ч.3 ст.22, ст.46 Основного Закону України.

Положення п.«а» ст.54, ст.55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

При цьому, Конституційний Суд України наголосив на тому, що внесення змін Законом України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» до оспорюваних положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо підвищення на п`ять років пенсійного віку для жінок, збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, здійснювалося без урахування юридичної природи призначення пенсії за вислугу років, визначеної ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказана пенсія встановлюється окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Дія ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на громадян, зайнятих на всіх без винятку роботах, вказаних у ст.ст.54, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зі змісту оспорюваних положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» слідує, що стан здоров`я усіх працівників, зайнятих на роботах, визначених п.«а» ст.54, пунктами «а», «б», «в», «г», «д», «е», «є», «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», через певний проміжок часу погіршується, у зв`язку з чим вони втрачають свою професійну працездатність або придатність до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав оспорювані положення п.«а» ст.54, ст.55 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 та Законом № 911-VIII від 24.12.2015 такими, що суперечать положенням ст.ст.1, 3, 46 Основного Закону України, та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 04.06.2019.

Конституційний Суд України також зазначив, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Отже, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.

Таким чином, втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, а тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що з 04.06.2019 при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п.«є» ст.55 Закону України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» необхідно застосовувати положення у редакції Закону до внесення змін Законами № 213-VIII від 02.03.2015 та № 911-VIII від 24.12.2015

Згідно з приписами п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають спортсмени - заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу - члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 20 років - у порядку, який визначається КМ України, незалежно від віку.

Тобто, особа, яка станом на момент звернення до пенсійного органу має не менше 20 років стажу роботи у порядку, який визначається КМ України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від її віку.

Зі змісту рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії №39 від 26.09.2022 слідує, що на момент звернення позивача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» загальний стаж позивача становить 22 роки 08 місяців 10 днів.

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 встановлено, що для призначення пенсії за вислугою років спортсменам, необхідний спеціальний стаж - перебування в складі збірних команд України не менше 6 років.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має спеціальний трудовий стаж - перебування в складі збірних команд України у кількості 10 років 9 місяць, що підтверджується записами № 1-7 у трудовій книжці НОМЕР_1 , довідкою ОК-5 від 03.01.2023, копією наказу Державного комітету України з фізичної культури і спорту №55-с від 21.02.2002, копією наказу Державного комітету України з фізичної культури і спорту №378-с від 28.12.2002, копією наказу Державного комітету України з фізичної культури і спорту №330-с від 31.12.2003, копією наказу Державного комітету України з фізичної культури і спорту №419-с від 31.12.2004, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 370-с від 30.12.2005, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 28-с від 23.01.2007, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 407-с від 15.10.2008, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту №76-с від 07.02.2008, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 542-с від 31.12.2008, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 438-с від 30.12.2009, копією наказу Міністерства України у справах сім`ї молоді та спорту № 123-ос від 05.10.2011, довідкою Центрального Державного архіву вищих органів влади та управлінь України №2266/6-12 від 16.11.2022, бухгалтерськими документами (розрахункові листки) надані ДУ Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укроспортзабезпечення.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі №242/2536/16-а.

Крім того, відповідно до п.20 Порядку № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників ; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Враховуючи ту обставину, що позивач звернулася із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 19.09.2022, тобто, після прийняття рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019, відповідач повинен був застосовувати положення п.«є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в первісній редакції, яка визначає, що право на пенсію за вислугу років мають спортсмени - заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу - члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 20 років, незалежно від віку.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача, що стаж повинен обчислюватись станом на 11.10.2017 та становити не менше 25 років, оскільки такі не відповідають вимогам чинного (діючого) законодавства.

Щодо наявного стажу роботи позивача, то суд вважає, що такий додаткового дослідження не потребує, оскільки, як слідує з матеріалів справи, відповідачем підтверджено, що такий становить 22 роки 08 місяців 10 днів (при необхідному 20 років).

Щодо не надання позивачем документів про вибуття зі збірної команди України, суд зазначає, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії була надана довідка Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України від 16.11.2022 №2266/6-12 відповідно до якої позивачка була членом збірної команди України з дзюдо у 2002-2012 роках.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач підтвердила своє право на призначення пенсії відповідно до пункту «є» статті 55 Закону від 05.11.1991 № 1788-XII, оскільки має загальний страховий стаж більше 22 років (з необхідних 20 років), спеціальний стаж в якості майстра спорту міжнародного класу в складі збірної України понад 10 років (з необхідних 6 років), та вибула зі складу збірних команд України з легкої атлетики.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд прийшов до переконання про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років, згідно пункту є статті 55 ЗУ Пенсійне забезпечення.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №39 від 26.09.2022 про відмову у призначені позивачу пенсії за вислугою років на підставі п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) призначити пенсію позивачу за вислугою років на підставі п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 7, )-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 26.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років на підставі п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.09.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21028, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 19.04.2023.

Суддя О.В. Конишева