Справа № 280/6830/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 квітня 2023 року Справа № 280/6830/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Управління соціального захисту населення запорізької міської ради по Дніпровському району

Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - відповідач), треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо відмови 18. 08. 2022 № Т-2294 в призначені позивачу допомоги що передбачена їй як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332;

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання відповідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332, на підставі її заяви від 30.07.20922 № Т-10235-УГЛ.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач разом і сином з 2014 року відповідно до положень Порядку і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМ У № 509 управлінням взяті на облік внутрішньо переміщених осіб. У зв`язку із прийняттям постанови № 505 позивач звернулася до органу соціального захисту із заявами щодо призначення її родині державної допомоги у вигляді щомісячної адресої допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач виплату отримувала та з 14. 03.2015 відповідно до п. 7 постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року, у зв`язку з не працевлаштуванням протягом двох місяців з дня призначення допомоги, виплату припинено. В подальшому на підстави Постанови №332 звернулась за її призначенням повторно, а саме 27.07.2022 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському, за результатами звернення отримала відповідь про те, що у зв`язку з тим, що позивач не працевлаштувавсь протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, її виплату припинено, та 30.07.2022 звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради. За результатами звернення отримала відповідь 18.08.2022, у якій зазначено, що згідно порядку № 332, допомога надається ВПО, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних бойових дій або які перебувають в тимчасової окупації та в даному випадку Позивач перемістилася після 24.02.2022 в рамках однієї територіальної громади (Запорізька міська територіальна громада), тож на виплату такої допомоги позивачка не має права. Також звернулась у жовтні 2022 року до Департаменту соціального захисту Запорізької обласної державної адміністрації населення з претензією, за результатами якої отримала відповідь від 07.10.2022 про те, що оскільки станом на 01. 03.2022 позивач не отримувала щомісячну адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та не перемістилися на територію іншої територіальної громади, право на призначення допомоги на проживання відсутнє. Позивач вважає, що має право на отримання допомоги, оскільки станом на 24.02.2022 перебувала на обліку як ВПО у Запорізькій області. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 02.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою судді від 02.01.2023 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом по справі № 280/6830/22.

17.01.2023 від третьої особи Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації до суду надушили пояснення, у яких зазначено, що з 14.11.2014 року по травень 2022 року, позивач перебувала на обліку, як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, а, з травня 2022 року - в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, що, на думку третьої особи, не є внутрішнім переміщенням в розумінні абз. 7 п. 3 Порядку № 332.

23.01.2023 від третьої особи Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району надійшли пояснення (відзив), у яких зазначено, що ОСОБА_1 не має законних підстав для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, так як вона перемістилась у рамках однієї територіальної громади, а саме Запорізької змінивши район проживання. Просили у задоволенні позову відмовити.

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради 23.01.2023 надав до суду відзив, у якому заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району та вони отримували допомогу з 14.11.2014 по 13.03.2015 на двох осіб, з 14.03.2015 по 30.04.2022 на одну особу дитину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України в№ 505. Відповідно до п.7 постанови № 505 позивачці припинено виплату допомоги з 14.03.2015, оскільки вона не працевлаштувались протягом двох місяців з дня призначення вищезазначеної допомоги. У зв`язку із набранням чинності Порядок надання допомоги на проживання переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 та оскільки станом на 1 березня 2022 року позивач отримувала допомогу тільки на дитину, у квітні місяці 2022 року їй нараховано та виплачено 3000,00 грн. З 01.05.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району. За травень 2022 року нараховано та виплачено на дитину ОСОБА_3 3000.00 грн. З червня 2022 року призначення та виплату допомоги переведено па ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його особистою заявою. Також п. 3 Постанови 332 визначено, що виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року. Ввважаєть, що ОСОБА_1 не має законних підстав для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вона перемістилась у рамках однієї територіальної громади, а саме Запорізької змінивши район проживання. Просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 .

З 14.11.2014 позивач, разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є у складі її родини, перебувала на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 ОСОБА_1 отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покритгя витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (адресна допомога):

З 14.11.2014 по 13.03.2015 на двох осіб;

з 14.03.2015 по 31.03.2022 на одну особу - дитину ОСОБА_3

14.03.2015 позивачці було припинено виплату адресної допомоги, відповідно до п.7 Порядку №505, оскільки позивач не працевлаштувалась протягом 2 місяців з дня призначення допомоги.

З 01.05.2022 позивач перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, позивачці було автоматично продовжено виплату допомоги на проживання на ОСОБА_3 з 01.04.2022 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

Відповідно заяви позивача та заяви сина ОСОБА_3 , виплату допомоги на проживання з червня поточного року переведено на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допомогу на проживання ОСОБА_3 призначено з 01.06.2022 по 30.09.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (як повнолітній особі).

Позивач звернулась до відповідача із зверненням від 30.07.20922 № Т-10235-УГЛ щодо не призначення їй допомоги на проживання відповідно до Порядку №332.

Листом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 18.08.2022 від № Т-2294, повідомлено позивача, що згідно з п.3 Порядку №332, починаючи з травня 2022 року допомога надається ВПО, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації. У Вашому випадку, після 24.02.2022 позивач перемістилися у рамках однієї території територіальної громади (Запорізька міська територіальна громада).

Вважаючи вказаний лист протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Постанова №505).

Позивач відповідно до вимог Постанови №505 зареєстрований відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно із пунктом 5 Порядку №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Пунктом 7 Порядку № 505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 14.11.2014 разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме:

з 14.11.2014 по 13.03.2015 на двох осіб;

з 14.03.2015 по 31.03.2022 на одну особу - дитину ОСОБА_3

14.03.2015 позивачці було припинено виплату адресної допомоги, відповідно до п.7 Порядку №505, оскільки позивач не працевлаштувалась протягом 2 місяців з дня призначення допомоги.

Отже, станом на 24.02.2022 позивач не отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п.1 Порядку №332 ( надалі Порядок №332 в редакції чинній на момент винесення спірного рішення) цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Згідно з п.3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Оскільки станом на 1 березня 2022 року позивач отримувала допомогу тільки на дитину, у квітні місяці 2022 року їй нараховано та виплачено 3000,00 грн.

Надалі позивач з 01.05.2022 перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_3 та їй автоматично продовжено виплату допомоги на проживання на дитину - ОСОБА_3 з 01.04.2022 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

За травень 2022 року позивачці відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, нараховано та виплачено на дитину ОСОБА_3 3000, 00 грн.

З червня 2022 року призначення та виплату допомоги переведено на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за його заявою, як повнолітній особі.

Відповідно до п. 3 Постанови №332 визначено, що виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року.

Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 року заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Інформація про території, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції.

У разі віднесення територій до таких, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, допомога надається з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому відповідна інформація внесена до переліку.

Отже виходячи з вищенаведеного, оскільки ОСОБА_1 станом на 1 березня 2022 року не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та після 24.02.2022 перемістилась у рамках однієї територіальної громади, а саме Запорізької міської територіальної громади, змінивши район проживання з Шевченківського на Дніпровський, не має підстав для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг .

Відтак, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність та обґрунтованість вчинених ним дій.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Ухвалою судді від 02.01.2023 позивача звільнено від сплати судового збору.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної заяви розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, 3, ), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Управління соціального захисту населення запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м.Запоріжжя, бул. Вінтера 14, ), Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (69063 м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 48, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова