Справа № 400/5488/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
19 квітня 2023 р. № 400/5488/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту Відповідач; ТЦКСП) з вимогами про визнання протиправними дій щодо відмови у підготовці на наданні до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 року та зобов`язання Відповідача надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 року із обов`язковим зазначенням посадового окладу в розмірі 1377,00 грн.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що з 01.01.2002 року є військовим пенсіонером та пішов на пенсію з посади начальника штабу - заступника командира в/ч НОМЕР_1 . У зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення військовослужбовцям, Відповідачем 15.03.2008 року до ПФУ направлено довідку для перерахунку пенсії, але в довідці зазначено занижений розмір посадового окладу, а саме: зазначено 1200,00 грн. замість 1377,00 грн. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати оновлену довідку, але кожен раз отримував відмову.

Разом з позовною заявою Позивач надав до суду Заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом, де зазначив, що останній раз звертався до Відповідача із заявою про надання оновленої Довідки 06.09.2022 року та отримав негативну відповідь 07.11.2022 року. Вважає, що протягом тривалого часу (з 01.01.2008 року) Відповідачем порушуються його права (тривала бездіяльність Відповідача) та з урахуванням висновків Верховного Суду в пенсійних справах, де зазначено, що застосування шестимісячного строку звернення до суду з позовом матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене пенсійним законодавством право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час. Позивач вважає, що тривала бездіяльність не має чітко визначених строків, а право на отримання недоплаченої частини пенсії не обмежено строками позовної давності, просить суд поновити строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

03.01.2023 року від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, де він зазначив, що позовні вимоги не належать задоволенню та вважає, що 15.03.2008 року Обласним військкоматом надано ГУ ПФУ довідку для проведення перерахунку пенсії Позивачеві, де оклад посади (з якої позивач пішов на пенсію) становив 1116,00 грн, що відповідає 30 тарифному розряду. А відтак, у довідці від 15.03.2008 року й було зазначено 1200 грн. Відповідач звертає увагу суду, що 08.10.2021 року Позивачеві було видано оновлену довідку для здійснення перерахунку пенсії, де посадовий оклад, встановлений згідно чинного законодавства, зазначений у розмірі 5920,00грн, що також відповідає 30 тарифному розділу. З 2021 року Позивачу й нараховується та виплачується пенсія по теперішній час. Крім того, Відповідач вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, оскільки про існування порушеного права Позивач знав ще з 2008 року та 22.05.2009 року звертався із Заявою про отримання довідки для здійснення перерахунку пенсії, де зазначав, що оклад мав би бути зазначений 1377,00 грн. Відповідачем надано відповідь на його звернення 27.05.2009 року. Відповідач зазначає, що повторне звернення відповідача з аналогічною заявою про видання довідки для проведення перерахунку пенсії станом на 01.01.2008 року та отримання листа-відповіді на його заяву не змінює моменту, з якого Позивач дізнався та/або міг дізнатися про порушення своїх прав, а відтак, Відповідач вважає, що Позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

17.01.2023 року від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач серед іншого зазначив, що виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 2, п. 4 ст. 5 та глави 8 КАС України, суд може поновити пропущені строки звернення до суду у випадку, якщо очевидно існує порушення суб`єктивного права позивача та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду, а у випадку, коли суб`єктивне право позивача не порушене, застосування строків звернення до суду є помилковим.

Від сторін надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем подана зава про поновлення строку звернення до суду, де позивач зазначив, що причиною пропуску строку звернення до суду є тривале порушення прав позивача відповідачем, а саме: ненадання належної довідки для перерахунку пенсії з 2008 року. Інших підстав поважності пропуску строку зверненням до суду Позивачем не зазначено. Окрім того, Позивач з аналізу норм права, а саме ч. 3 ст 51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільненнях з військової служби, та деяких інших осіб» робить висновок, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведеним перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкту владних повноважень, не має.

Суд не може погодитися з такою позицією Позивача, яка зводиться до того, що ним не пропущено строк звернення до суду з позовом, виходячи з наступного,

Про своє порушене право, яке на думку Позивача полягає в тому, що Відповідачем 15.03.2008 року видана неналежна довідка для здійснення перерахунку пенсії, Позивач дізнався у 2008 році (про що він сам зазначає в позовній заяві та відповіді на відзив).

22.05.2009 року позивач письмово звертався до Відповідача з вимогами про видачу оновленої довідки станом на 01.01.2008 року. Отримавши негативну відповідь від 27.05.2009 року та 07.08.2009 року, позивач не звертався до суду за захистом свого порушеного права. Але після спливу тринадцяти років позивач 06.09.2022 року повторно звертається із заявою до Відповідача про надання оновленої довідки станом на 01.01.2008 року та 07.11.2022 року отримує відповідь, яку фактично оскаржує в суді в межах даного позову.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Водночас, суд вважає за доцільне загострити увагу та тому, що посилання позивача в позовній заяві на положення статті 87 Закону N 1788-XII та статті 46 Закону N 1058-IV є безпідставним, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій органом ПФУ. У спірних же правовідносинах позовні вимоги Позивача скеровані до ТЦКСП, який не є органом призначення чи виплати пенсій. А відтак, застосування положень пенсійного законодавства до виниклих правовідносин між колишнім військовослужбовцем та ТЦКСП є хибним.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 у справі N 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону N 1788-XI та статті 46 Закону N 1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відтак, суд погоджується з позицією Відповідача, що отримання Позивачем 07.11.2022 року відповіді на його звернення від 06.09.2022 року ніяким чином не змінює момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав (2008 рік), а свідчить лише про час, коли позивач почав повторно вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 15 років після отримання пенсії за квітень 2008 року.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку. Викладене є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст. 123, 240 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо відмови у підготовці на наданні до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 року та зобов`язання Відповідача надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 року із обов`язковим зазначенням посадового окладу в розмірі 1377,00 грн залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 19.04.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська