Справа № 560/4893/23
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4893/23
РІШЕННЯ

іменем України

17 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участі:секретаря судового засідання М`якушко О.М. представників позивача - Желіховської Л.В., Коновалової А.О., Цимбалюка С.В. представника відповідача - Кмін Ю.С.
розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовом до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати дії державного виконавця Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними;

- скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №70688383 від 11.01.2023.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається. Вказує, що діями державного виконавця спричинено ряд негативних наслідків для підприємства, а саме неможливість оплатити послуги з обробки даних та видачі сертифікату ЕЦП та постачання ПК "Програмний комплекс "Варта", що унеможливить подачу обов`язкової податкової та статистичної звітності, передбаченої законодавством.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Відповідачем 07.04.2023 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає, що арешт на рахунки накладено правомірно, відомостей про спеціальний режим використання арештованих рахунків до відділу не надходило. Просить в задоволенні позовної заяви відмовити.

У судовому засіданні 17.04.2023 представники позивача підтримали позовні вимоги, підтвердили зазначені у позовній заяві обставини. Просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державні виконавці зобов`язані вчиняти дії щодо примусового виконання виконавчого документа. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні в Ізяславському відділі державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №70688383 з виконання вимоги №Ю-50422-2208У, виданої 21.12.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області про стягнення заборгованості з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" в сумі 356145,63 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження 11.01.2023 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 391965,19 грн.

Не погоджуючись з постановою про арешт коштів, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону №1404-VIII передбачає наступні заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону №1404-VIII (в редакції Закону на час спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом абзацу 2 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин 1-4 статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до частин 3, 5 статті 26 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", майно органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, належить їм на правах оперативного управління або повного господарського відання і не може бути об`єктом застави. Звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається.

Аналіз даних правових норм дає підстави суду вважати, що до майна, на яке заборонено стягнення, відносяться виробничі та невиробничі фонди позивача, що належить йому на праві оперативного управління.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, державним виконавцем звернено стягнення саме на обігові кошти Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)", які отримані позивачем в процесі здійснення своєї господарської діяльності, а не на майно позивача, що перебуває в його оперативному управлінні для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

За таких обставин, суд не вбачає у діях Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження", тому вважає позовні вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 31)" (вул. Гагаріна, 4,Ізяслав,Хмельницька область,30300 , код ЄДРПОУ - 08681011)
Відповідач:Ізяславський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Незалежності, 43,Ізяслав,Хмельницька область,30300 , код ЄДРПОУ - 34739431)

Головуючий суддя О.О. Михайлов