Справа № 756/3010/23
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 2-а/756/61/23
Справа № 756/3010/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Х., розглянувши в м. Києві у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Борисюк Олега Миколайовича, Департаменту патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати незаконними дії Інспектора старшого лейтенанта поліції Борисюка Олега Миколайовича 1 бат. 2 рота серія EAC № 6630593 від 04.03.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та просить скасувати дану постанову.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2023 інспектор 1 бат. 2 роти Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенант поліції Борисюк Олег Миколайович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6630593, яким на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 грн. Суть правопорушення сформульована так, що позивач, 04.03.2023 року о 17:02 годині в м. Києві по вул. Милославська 8, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN номерний знак НОМЕР_1 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з наступних причин. Також позивач вказує, про те, що інспектором УПП не було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не було надано доказів адміністративного правопорушення, у постанові не вказано технічний засіб, яким зафіксоване порушення. Також, позивачу не була надана можливість позивачу ознайомитись із матеріалами справи та надати письмові пояснення, скористатись допомогою адвоката. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

06.04.20223 року надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції у м. Києві у якому вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 04.03.2023 о 17 год. 02 хв., позивач рухаючись транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Київ, вул. Милославська, перетнув подвійну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34. ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. У вказаному відзиві також зазначено, що Інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція) та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", таким чином зафіксовано скоєння адміністративного правопорушення, а також розгляд справи на портативну боді камеру (оптичний диск з відеозаписами додається до матеріалів справи) Таким чином, з огляду на вищевикладене Постанова винесена правомірно в рамках законодавства. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 259 КУпАП. В зв`язку із викладеною позицією сторона відповідача повністю заперечує проти позову та просить суд відмовити.

Виходячи з положень частин 3, 9 статті 205 КАС України, та враховуючи скорочені строки розгляду справи, передбачені статтею 286 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою серії ЕАС №6630593 від 04 березня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із змісту зазначеної постанови слідує, що 04.03.2023 року о 17:02 год. в м. Києві по вул. Милославська 8, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN номерний знак НОМЕР_1 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до цього до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Наданий суду оптичний диск містить два відеозаписи, на яких поліцейський пояснює ОСОБА_1 суть правопорушення, що він перетнув суцільну лінію розмітки, а ОСОБА_1 пояснює, що він у цьому місці перший раз, запитує, як він може сплатити штраф, заперечень щодо факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 не висловлює. Також зафіксовано, що поліцейський виніс постанову та надав її ОСОБА_1 , який розписався за роз`яснення йому прав, а також за отримання копії постанови.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до пункту 34 Правил дорожнього руху України - дорожня розмітка дублює зображення знаків. (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги.

Розглядаючи аргументи позивача про порушення його прав, суд звертає увагу, що сам по собі розгляд справи поліцейським на місці правопорушення не може свідчити про порушення прав особи, яка притягається до відповідальності. Порушення таких прав, зокрема права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Проте, у цій справі позивач не зазначає і не доводить, що ним подавались поліцейському якість клопотання про залучення захисника або відкладення розгляду справи з інших поважних причин, і йому в цьому було відмовлено. З огляду на це, суд не вбачає порушень прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що на примірнику постанови поліцейського, ОСОБА_1 розписався за роз`яснення йому прав, передбачених статтею 268 КУпАП, та за отримання постанови. При цьому, заперечень щодо не роз`яснення йому прав не висловлював.

Так само, ОСОБА_1 під час розгляду справи поліцейським на місці не оспорював порушення ним правил дорожнього руху у виді перетинання суцільної лінії дорожньої розмітки, та обставини вказаного правопорушення.

Посилання позивача на відсутність вказівки в оскаржуваній постанові на технічний засіб відео фіксації, суд вважає такими, що не доводять незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, або порушення прав позивача.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютними, та перекладають обов`язок доказування на відповідача за умови того, що спочатку позивачем у позовній заяві належним чином продемонстровано порушення його прав та в достатній мірі обґрунтовано неправомірність відповідного рішення.

Суд також наголошує на тому, що під час розгляду цієї справи позивач мав можливість в достатній мірі реалізувати всі свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП, статтями 44, 47 КАС України. Проте, ніяких пояснень по суті правопорушення позивач у позові не навів, додаткових доказів та клопотань також суду не подавав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а також недостатніми для висновку про незаконність прийнятого поліцейським рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Борисюк Олега Миколайовича, Департаменту патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко