Справа № 400/4936/22
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 р. № 400/4936/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідача, або ГУ ПФУ) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 42 від 13.09.2022 року в частині відмови у призначені пенсії ОСОБА_1 за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 , страховий стаж за час роботи на посаді тепличника у колгоспі "Родіна" у період з 10.12.1977 року по 31.12.1979 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком відповідно до т. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 13.09.2022 року № 42, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком за ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не зараховано до загального трудового стажу періоди з 10.12.1977 року по 15.11.1979 року в колгоспі "Родіна".

Заперечуючи проти позовної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області до суду подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідачем зазначено, що 06.09.2022 позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. 13.09.2022 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуто заяву від 06.09.2022 та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 42 у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу (страховий стаж позивача склав 28 років 03 місяці, замість необхідного 29 років).

Ухвалою від 10.01.2023 року клопотання представника відповідача про залучення співвідповідача задоволено. Залучено в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відзиву до суду не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06.09.2022 позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 13.09.2022 року № 42, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що вік заявниці при зверненні становить 60 років 2 місяці, страховий стаж становить 28 років 03 місяці, та що заявник матиме право на пенсійну виплату з 07.07.2025 року.

Також зазначено, що період роботи з 10.12.1977 по 15.11.1979 до страхового стажу не зараховано, в колгоспі "Родіна", згідно довідки від 31.08.2022 № 01-19/К-78, оскільки прізвище російською, мовою не відповідає дошлюбному; прізвищу згідно даних трудової книжки, внесено російською та прізвищу особи згідно протоколу про прийняття до членів колгоспу теж російською мовою, інші документи про дошлюбне прізвище заявниці (витяг з РАЦС, свідоцтво про народження дитини ) - видані українською : мовою, в трудовій книжці не зазначено, в якому саме колгоспі працювала заявниця та у яких: роках, тому встановити належність довідки про фактично відпрацьовані вихододні саме заявниці немає-можливості.

Позивач не погоджується з даним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із чим звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно частини 1 та 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - при наявності страхового стажу не менше 29 років.

Таким чином, станом на 06.09.2022 року (день подання заяви позивачем) для призначення пенсії за віком мають бути дотримані наступні умови: вік - 60 років, страховий стаж - не менше 29 років.

Як встановлено з рішення від 13.09.2022 року № 42, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

При цьому, у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні дошлюбного прізвища, а саме у довідці спільної комунальної установі «Об`єднаний трудовий архів Воскресеської, Первомайської селищних рад та Галицинівської Мішково- Погорілівській Шевченківській сільських рад» від 31.08.2022 року № 01-19/к-78, оскільки в ній зазначено прізвище « ОСОБА_2 » (рос.мовою), то при обчисленні страхового стажу не взято до уваги періоди з 1977 - 1979 рік

Надаючи оцінку правомірності не зарахування до страхового стажу періодів навчання та роботи позивача у зв`язку з наявністю розбіжностей у її документах, суд встановив та зазначає наступне.

До страхового стажу не включено період роботи в колгоспі «Родіна» згідно довідки спільної комунальної установі «Об`єднаний трудовий архів Воскресеської, Первомайської селищних рад та Галицинівської, Мішково- Погорілівської. Шевченківської сільських рад» від 31.08.2022 року № 01-19/к-78, оскільки в ній зазначено прізвище « ОСОБА_2 » (рос.мовою). Крім того зазначено що у трудовій книжці НОМЕР_1 яка оформлена російською мовою значиться дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Позивачем надано довідку щодо роботи у колгоспі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » де зазначено що «в документах колгоспу « ОСОБА_3 », ОСОБА_4 була зазначена « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 „ ОСОБА_8 (записи у документах велись на російській мові, ім`я та по- батькові не розшифровано).» Інша особа з прізвищем « ОСОБА_9 » за період з 1977 - 1979 рік не виявлена.

В зазначений період у колгоспі « Родіна» позивач пішла у відпуску у зв`язку з вагітністю. У архівній довідці зазначена декретна відпустка. Позивачем надано відповідачу свідоцтво про народження дитини, дата народження збігається з часом зазначеної декретної відпустки.

Колгосп «Родіна» не існує, данні щодо нього відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, тому провести будь які виправлення у документах неможливо.

Аналіз наведених документів дає підстави вважати, що прізвище позивача відповідає її дошлюбному прізвищу.

Крім цього, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, зазначаючи що в трудовій книжці не зазначено в якому саме колгоспі працювала заявниця.

Однак, пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у книгах обліку трудового стажу можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність їх записів у таких книгах.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 23.04.2019 у справі № 593/1452/16-а,

Відтак, аналізуючи вищенаведені правові норми, численну практику касаційного суду щодо даної категорії справ та фактичні обставини справи, суд погоджується з доводами позивача про наявність підстав для задоволення позову.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 , страховий стаж за час роботи на посаді тепличника у колгоспі "Родіна" у період з 10.12.1977 року по 31.12.1979 року.

Суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу «належного урядування», зокрема, у справі «Лелас проти Хорватії» (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу» (пункт 74).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Канатна дорога, 38, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код 20987385) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 42 від 13.09.2022 року в частині відмови у призначені пенсії ОСОБА_1 за віком;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 , страховий стаж за час роботи на посаді тепличника у колгоспі "Родіна" у період з 10.12.1977 року по 31.12.1979 року;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Канатна дорога, 38, м. Одеса, 65107 ідентифікаційний код 20987385) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник