Справа № 320/7848/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Панченко Н.Д. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Справа № 320/7848/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я-Попружна»

до Головного управління Державної податкової служби

в Київській області

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сузір`я-Попружна» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального від 30.07.2020 № 634, прийнятого ГУ ДПС у Київській області.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що оскаржуване ним розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального є протиправним, прийнято з порушенням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального», оскільки документ, який підтверджував місткість зберігання взагалі не подавався Позивачем у складі документів, тому що подання такого документу не передбачено законодавством.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не були враховані документи, надані Позивачем під час проведення перевірки, що призвело до помилкових висновків.

Разом з тим суд зазначив, що Відповідач дійшов висновку про порушення Позивачем вимог законодавства на підставі роздруківок проміжної інформації, які містились серед документів, пов`язаних з процедурами визначення місткості місця зберігання, але такі роздруківки, за висновками суду, не є належними документами в розумінні чинного законодавства.

При цьому суд вказав, що під час розгляду цього спору Відповідач не довів існування підстави, яка покладена в основу прийняття оскаржуваного розпорядження, а саме, встановлення факту надання Позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, стверджуючи про правомірність прийняття ним розпорядження про анулювання ліцензії ТОВ «Сузір`я-Попружна».

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач зазначає, що Позивачу було видано ліцензію на зберігання пального у резервуарах місткістю 60000 л, а фактично ним використовуються резервуари загальною місткістю 60830 л, що було встановлено під час перевірки, підтверджується відповідними матеріалами такої перевірки та свідчить про подання ним недостовірних даних разом із заявою на отримання відповідної ліцензії.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2022 та від 01.03.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 витребувано додаткові докази у справі.

7. 17.04.2023 та 18.04.2023 від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення, докази.

8. 18.04.2023 о 12:20 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися, від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, а від Відповідача - про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Сузір`я-Попружна» () (далі - ТОВ «Сузір`я-Попружна») зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області.

12.03.2020 ТОВ «Сузір`я - Попружна» було видано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000579 на загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального 60000 літрів.

На підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області від 30.06.2020 № 875, направленнями на перевірку від 15.07.2020 №№ 471, 472 працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів здійснено виїзд за адресою: Київська область, Ставищенський район, с. Попружна, вул. Радянська, 18 для проведення фактичної перевірки місця зберігання пального, що належить ТОВ «Сузір`я-Попружна» ().

У період з 20.07.2020 по 27.07.2020 головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку місця зберігання пального ТОВ «Сузір`я-Попружна», за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки від 28.07.2020 № 244/10-36-32-00-10/04270564, в якому зазначено про встановлення факту подання ТОВ «Сузір`я-Попружна» недостовірних даних у заяві на отримання ліцензії зберігання пального, чим порушено вимоги ч. 43, ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Сузір`я-Попружна» на підставі ліцензії від 12.03.2020 № 0579 здійснюється зберігання пального для власних потреб; у ході перевірки та до її закінчення суб`єктом господарювання надано лише калібровку ємкостей № 3 та № 7, інших документів щодо наявності резервуарів не надано.

Згідно наданих калібровок контролюючим органом установлено, що резервуар № 3 має ємкість 10400 літрів та резервуар № 7 має ємкість 50430 літрів. Отже, зазначена місткість резервуарів, які використовує ТОВ «Сузір`я-Попружна» для зберігання пального становить 60830 літрів, що на 830 літрів більше, ніж місткість резервуарів, щодо яких видано ліцензію (60000 літрів).

З огляду на це податковий орган дійшов висновку щодо подання ТОВ «Сузір`я-Попружна» недостовірних даних у заяві на отримання ліцензії зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки).

За результатами вказаної фактичної перевірки, на підставі ст. 15 Закон України № 481/95-ВР, Відповідачем прийнято розпорядження від 30.07.2020 № 634 про анулювання Позивачу ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: Київська область, Ставищанський район, с. Попружна, вул. Радянська, буд. 18.

10. Позивач, вважаючи таке розпорядження протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення фактичних перевірок встановлений нормами статей 75 та 80 ПК України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Статтею 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення.

Згідно із пунктом 61.2 статті 61 ПК України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, регламентуються Законом № 481/95-ВР.

Відповідно до ст. 16 Закону № 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно з п.п. 14.1.141 ст. 14 Податкового кодексу України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у п.п. 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик (стаття 1 Закону № 481/95-ВР).

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання (стаття 1 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону № 481/95-ВР, анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Після анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня анулювання відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. 15 № 481/95-ВР, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях; отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися / не погоджувалися такими органами; встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Згідно з частиною 43 статті 15 Закону № 481/95-ВР, суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Під копіями зазначених документів розуміються документи подання яких передбачено частиною 38 статті 15 Закону, а саме: документи на право власності (користування) земельною ділянкою; акти введення в експлуатацію об`єкта, акти готовності до експлуатації інші документи; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що при зверненні із заявою щодо отримання ліцензії на право зберігання пального суб`єкт господарювання повинен зазначити відомості, передбачені законодавством, зокрема щодо загальної місткості резервуарів.

13. Водночас отримання ліцензії на підставі недостовірних відомостей, указаних суб`єктом господарювання, є підставою для її анулювання.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що при зверненні із заявою щодо отримання спірної ліцензії від 12.03.2020 № 2000579, Позивачем було зазначено загальну місткість резервуарів - 60000 літрів, але під час перевірки контролюючим органом виявлено, що фактично загальну місткість резервуарів за вказаною ліцензією становить 60830 літрів, тобто є на 830 літрів більшою.

Означені обставини вказують на недостовірність відомостей, вказаних Позивачем при отриманні ліцензії, що є підставою для її анулювання.

15. При цьому, аналізуючи доводи Позивача про те, що обставини, на які посилається контролюючий орган, не підтверджуються належними доказами, судова колегія зазначає, що, як убачається з матеріалів справи, відповідні обставини були встановлені Відповідачем під час фактичної перевірки з наданих безпосередньо самим Позивачем калібровок ємкостей № 3 та № 7, згідно з якими резервуар № 3 має ємкість 10400 літрів, а резервуар № 7 має ємкість 50430 літрів, що загалом складає 60830 літрів.

16. Доводи Позивача про те, що під час перевірки контролюючому органу було надано, зокрема журнал нагляду (паспорт) резервуара ПММ № 7 (Обліковий № 1); журнал нагляду (паспорт) резервуара ПММ № 3 (Обліковий № 2); висновки технічного діагностування; іншу пов`язану зі зберіганням ПММ інформацію, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до акта перевірки такі документи не надавалися /т.1 а.с. 55-56/ і належних та допустимих у розумінні ст.ст. 73,74 КАС України доказів їх подання саме під час перевірки Позивачем суду не надано.

17. З аналогічних підстав колегія суддів відхиляє доводи Позивача про те, що ДП «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було здійснено повірку резервуарів №№ 3, 7, за результатами якої підтверджено достовірність об`єму місця зберігання - 60 мі (50+10 мі).

18. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

19. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про правомірність прийняття Відповідачем розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального від 30.07.2020 № 634.

20. Отже, судом першої інстанції неповно встановлено обставини та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

21. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

22. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Київській області підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року - скасуванню, а в задоволенні позову слід відмовити.

23. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я-Попружна» до Головного управління Державної податкової служби в Київській області про визнання протиправним та скасування розпорядження - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 18 квітня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев