Справа № 219/1238/20
Суддя: Хомченко Л. І.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1238/20
Провадження № 2-а/229/25/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2022 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

секретаря Бондаренко А.С.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області в особі старшого сержанта поліції СРПП № 4 Бахмутського ВП Касан І.Б., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнати незаконною та скасувати постанову БАА № 622001, яка винесена старшим сержантом поліції СРПП № 4 Бахмутського ВП Касан І.Б. від 11.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки відповідачем не було повідомлено взагалі позивача про правопорушення не було надано докази вчинення , ані фото, ані відео, в оскаржуваній постанові не вказано, якими технічними засобами зафіксоване правопорушення. Позивач заперечує вчинення будь-якого порушення правил дорожнього руху.

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке:

З оскаржуваної постанови серії БАА № 622001 від 11.11.2019 року, винесену відповідачем вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за таких обставин: 11.11.2019 року о 23-24 годині в м. Бахмут вул. Леваневського, біля буд. 116, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 1080 державний номерний знак НОМЕР_1 , який керував без посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України.

Проте позивач стверджує про те, що він не був зупинений відповідачем.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведених правових норм, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, зокрема, за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Відповідачем на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивачем дійсно було вчинено правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого правопорушення відповідачем надано не було.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд бере до уваги і висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17, де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги підстави заявленого позову, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області в особі старшого сержанта поліції СРПП № 4 Бахмутського ВП Касан І.Б., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову БАА № 622001, яка винесена старшим сержантом поліції СРПП № 4 Бахмутського ВП Касан І.Б. від 11.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Хомченко

18 квітня 2023 р.