Справа № 160/10325/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10325/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10325/22 (суддя І інстанції Врона О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, що оформлені листом від 08.07.2022 № 19967-14424/П-01/8-0400/22, що полягають у відмові позивачу в поновленні виплати щомісячної доплати до пенсії за вислугу років у сумі 2000 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.05.2022 після перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 160/19992/21;

- зобов`язати відповідача провести позивачу нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії за вислугу років у сумі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.05.2022 після перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 160/19992/21.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10325/22 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 160/19992/21 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 22.07.2021 № 3/464 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 22.07.2021 № 3/464, враховуючи додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до протоколу відповідача від 01.07.2021 за пенсійною справою позивачу нараховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 щомісячну доплату у сумі 2000 грн (а.с.10).

До 01.05.2022 щомісячна доплата у сумі 2000 грн виплачувалась постійно і у повному обсязі.

З 01.05.2022 на підставі вищевказаного рішення позивачу виплачується новий розмір пенсії.

Відповідно до протоколу відповідача від 01.05.2022 за пенсійною справою з 01.05.2022 після здійснення перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 160/19992/21 виплата щомісячної доплати у розмірі 2000 грн припинена (а.с. 11)

10.06.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача , в якій просив поновити йому з 01.05.2022 виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 (а.с. 12-14).

Листом від 08.07.2022 № 19967-14424/П-01/8-0400/22 відповідач повідомив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/19992/21 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 58 % від грошового забезпечення 15668,62 грн, зазначеного у довідці Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.07.2021 за № 464 (а.с. 15-17). З 01.05.2022 виплата пенсії здійснюється у розмірі 10360,09 грн, обчислено на виконання рішення суду та з урахуванням вимог постанови № 118. Відповідачем повідомлено, що розмір пенсії обчислено на виконання рішення суду з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, а не на 01.03.2018, як визначено постановою № 713, тому підстави для встановлення до розміру пенсії позивачу щомісячної доплати в сумі 2000 грн відсутні.

Позивач, не погодившись з рішенням пенсійного органу, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 160/19992/21 відповідачем з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 22.07.2021 № 3/464 проведено перерахунок пенсії позивача, розмір якої з урахуванням індексації склав 10360,09 грн. Після проведеного перерахунку пенсія позивача перевищує попередній розмір пенсії (8202,06 грн, яка здійснювалась з 01.03.2022 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році») на 2158,03 грн, тобто є більшою ніж 2000 грн. Отже відсутні підстави для здійснення доплати до пенсії позивача, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», після проведення її перерахунку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, по справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Отже, з 05.03.2019 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та ст. 9 Закону № 2011-ХІІ.

Водночас, відповідно до системного аналізу положень КАС України та теорії права є відмінність у правових наслідках «визнання протиправним та скасування» і «визнання протиправним та нечинним» відповідного адміністративного акта.

Так, відповідно до вимог ст .5 КАС України, ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З 05.03.2019 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, яким визнано нечинним пункт 1, 2 Постанови № 103, виникли підстави для перерахунку пенсії, що і було встановлено у межах справи № 160/19992/21.

Водночас, 14.07.2021 прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова № 713).

Згідно пп.1 Постанови № 713, установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Так, на виконання рішення суду у справі № 160/19992/21, здійснено з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії позивача за вислугу років на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Розмір основної пенсії позивача станом до перерахунку склав 8202,06 грн. У зв`язку перерахунком основний розмір пенсії позивача з 05.03.2019 склав 10360,09 грн, що на 2158,03 грн перевищує попередній розмір пенсії.

Апеляційний суд наголошує, що проведений перерахунок пенсії у розумінні Постанови № 713 полягає у перерахунку, проведеному не з метою усунення порушення права особи на належний розмір пенсії, а її перерахунок у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

У цьому контексті ключовим питанням, яке обумовлює можливість стверджувати про наявність або відсутність перерахунку пенсії у розумінні Постанови № 713 після 01.03.2018 є момент набуття права на відповідний перерахунок. Тобто, якщо право на отримання пенсії у певному розмірі набуте особою з 01.03.2018, проте внаслідок протиправних дій пенсійного органу пенсія не виплачувалась в повному обсязі, що констатовано рішенням суду, то перерахунок є відновленням порушеного права позивача та не є перерахунком у розумінні Постанови № 713. Водночас, якщо право на отримання пенсії у певному розмірі набуте особою після перерахунку з 01.03.2018, і пов`язане із зміною складових грошового забезпечення, такий перерахунок може вважатися перерахунком пенсії у розумінні вказаної Постанови № 713.

Отже, оскільки проведений на виконання судового рішення по справі № 160/19992/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не для відновлення порушеного права позивача, набутого у 2018 році, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/3858/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення, вказаний перерахунок є перерахунком пенсії у розумінні Постанови № 713.

Оскільки пенсія позивача переглядалася після 01.03.2018, а саме з 05.03.2019 у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсії призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, і розмір пенсії позивача після перегляду (перерахунку) збільшився більше ніж на 2000 грн, у позивача відсутнє право на отримання щомісячної доплати згідно вимог Постанови № 713.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 8 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22 вважає неспроможними з огляду на таке.

Так, у зазначеній постанові з аналогічним предметом спору Верховним Судом здійснені такі правові висновки:

- перерахунок пенсі, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

- оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, це є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

У постанові від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від такого правового висновку.

Колегія суддів зазначає, що по-перше, такий висновок Верховного Суду суперечить змісту самої Постанови № 713, яка не містить застережень щодо безпосередньої підстави для перерахунку - за постановою КМУ, особистою заявою особи чи рішенням суду у випадку безпідставної відмови органу ПФУ в перерахунку.

По-друге, зазначена правова позиція суперечить висновку Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 (постанова від 17 грудня 2019 року набрала законної сили 24 червня 2020 року), відповідно до якого з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ (п. 38 рішення).

Крім того, Верховний Суд у цьому ж рішенні в пункті 33 сформував правовий висновок, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Отже, за висновком Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19 перерахунок пенсії за заявою пенсіонера і доданими ним документами (персональний перерахунок) та перерахунок пенсії за рішенням, прийнятим Кабінетом Міністрів України (централізований перерахунок), відрізняються лише передумовами для їх вчинення, проте це не змінює правову природу дій пенсійного фонду - це перерахунок пенсії після виникнення в особи права на нього в результаті скасування в судовому порядку певних нормативно-правових актів, якими таке право обмежувалось.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що:

- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103, якими регулювався перерахунок пенсій військовим пенсіонерам, крім колишніх працівників міліції та поліцейських, та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

- частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким регулювався перерахунок пенсій колишнім працівникам міліції та поліцейським.

Отже, саме вказані судові рішення стали передумовою для виникнення в осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону № 2262, права на перерахунок пенсії за довідками з новими складовими та їх розмірами станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року.

Таким чином, право на перерахунок пенсії станом на 5 березня 2019 року первісно виникло у військових пенсіонерів не у зв`язку з «порушенням права особи на належний розмір пенсії», що вчинено органом ПФУ, як вважав Верховний Суд, а у зв`язку зі скасуванням судом п. 1, 2 постанови № 103 та виникненням у пенсіонерів права на отримання нової довідки про грошове забезпечення з новими складовими та в інших розмірах саме станом на 5 березня 2019 року, які є іншими, ніж станом на 1 березня 2018 року, а відповідно призвели до збільшення пенсій.

Аналогічно у колишніх працівників МВС право на перерахунок пенсії і відповідно на отримання довідки з новими складовими грошового забезпечення та в інших розмірах виникло 19 листопада 2019 року.

Отже, право на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262 в залежності від виду пенсії у пенсіонерів виникло 5 березня або 19 листопада 2019 року, тобто після, а не до 1 березня 2018 року, як помилково вважає Верховний Суд. Таке право взагалі не могло виникнути до 1 березня 2018 року, оскільки відповідно до постанови № 103 всі пенсії, призначені за Законом № 2262 були перераховані саме у березні 2018 року.

Натомість Кабінетом Міністрів України після набрання зазначеними вище судовими рішеннями законної сили та виникненням у пенсіонерів права на перерахунок відповідне рішення для здійснення централізованого перерахунку пенсій прийнято не було, державні органи, які видають довідки для перерахунку пенсії, такі довідки з новими складовими та їх розмірами станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року видавати відмовлялись, а тому особи були вимушені звертатися до суду з позовами спочатку про зобов`язання видати нові довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, а потім - про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії після відмови органів ПФУ здійснювати такий перерахунок за особистими заявами пенсіонерів та доданими ними документами, зокрема довідками про грошове забезпечення станом на 5 березня чи 19 листопада 2019 року.

Отже, предметом спору у зазначених справах був не належний розмір пенсії, як зазначив Верховний Суд, а право осіб на перерахунок раніше призначеної їм пенсії, яке ігнорувалось Державою, а тому суди своїми рішеннями лише поновили право пенсіонерів на такий перерахунок, не вирішуючи при цьому спору стосовно розміру цих пенсій.

Таким чином, станом на час прийняття постанови № 713 виникла диспропорція у розмірах пенсій, які призначені відповідно до Закону № 2262, оскільки у зв`язку зі зверненнями пенсіонерів з позовами до суду та відповідними судовими рішеннями щодо зобов`язання органів ПФУ здійснити перерахунок пенсій з 1 квітня або з 1 грудня 2019 року, розмір пенсій після такого перерахунку значно зростав. Тобто після проведених перерахунків, пенсіонери вже отримували пенсії у розмірах, визначених станом на зазначені дати, а не на 1 березня 2018 року, що не відповідає одній з умов перерахунку, передбачених постановою № 713.

Водночас, особи, які не звертались до суду, продовжували отримувати пенсії в розмірі, визначеному станом на 1 березня 2018 року, тобто в значно меншому розмірі, ніж у пенсіонерів станом на 1 квітня або 1 грудня 2019 року, і доплата у 2 тисячі гривень частково усувала таку диспропорцію.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, доплата до пенсії в розмірі 2 тисячі гривень повинна виплачуватися всім пенсіонерам без виключення та без будь-яких умов, що суперечить як меті, так і змісту постанови № 713, оскільки виплата щомісячно всім по 2 тисячі гривень жодної диспропорції не усуває, тому що цю доплату отримають як пенсіонери з мінімальним (без перерахунку станом на 1 квітня чи 1 грудня 2019 року), так пенсіонери з середнім чи з високим розміром пенсії, яким такий перерахунок уже був здійснений.

Враховуючи викладене, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 8 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22 та від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а, проте не застосовує їх при вирішенні спору, оскільки ці висновки суперечать зазначеним вище приписам Закону № 2262, постанови № 713, а також висновкам Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 постанови № 713 доплата у 2000 гривень здійснюється до розміру пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, тоді як у цій справі, позивач просить зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії за вислугу років у сумі 2000 грн, згідно постанови №713 з 01.05.2022 року після перерахунку на виконання рішення суду у справі №160/19992/21, тобто з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року, а не на 01.03.2018 року, що суперечить умовам виплати такої доплати.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для здійснення доплати до пенсії позивача, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», після проведення її перерахунку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10325/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко