Справа № 260/4885/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Ужгород№ 260/4885/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

за участю представників

позивача: Олійник Р.Б.

відповідача: Василиндра В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГО." до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 квітня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 17 квітня 2023 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАГО." (далі позивач, ТОВ "ВАГО.") звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Закарпатській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2022 року № 000410706, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 100000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржене податкове повідомлення рішення прийняте всупереч норм чинного законодавства. ТОВ "ВАГО." не погоджується з висновками ГУ ДПС у Закарпатській області щодо порушення позивачем пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 та пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, в частині відсутності реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником якого є ТОВ "ВАГО.".

Так, наявними у позивача ліцензіями на зберігання пального підтверджується, що використовувані останнім місця зберігання пального знаходяться за різними адресами на території України, тобто паливні склади розміщені за різними фактичними адреса, а тому пальне зберігається у різних місцях (територіях), які є окремими місцями зберігання пального. Відтак, для з`ясування питання чи відповідають такі місця зберігання пального під поняття "акцизного складу" слід з`ясовувати обсяг отриманого протягом календарного року пального за кожним окремо місцем (територією) зберігання пального.

Позивач стверджує, що за жодним з місць (територій) зберігання ТОВ "ВАГО." протягом 2020 календарного року не було отримано пального в обсязі, що перевищує 1000 м3, тобто більше 1000000,000 л, а тому ні одне із цих місць зберігання пального під поняття "акцизного складу" не підпадає, відтак, визначені законом підстави для реєстрації позивачем акцизного складу відсутні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 06.01.2022 року № 000410706.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого, ГУ ДПС у Закарпатській області не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, у ході проведення перевірки позивача встановлено отримання підприємством протягом 2020 року пального в обсязі 3201255 літрів, що становить 3201,25 кубічних метрів (без врахування обсягу, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним), при цьому, ТОВ "ВАГО." не зареєстровано акцизні склади за місцями здійснення господарської діяльності та зберігання пального, а відтак суб`єктом господарювання порушено п. б абз. 6 п.п.230.1.2. п. 230.1. ст. 230 Податкового кодексу України, відповідно до якого, позивач мав зареєструвати акцизний склад.

Позивач вважає спірним питанням виключно підрахунок отриманого ТОВ "ВАГО." пального не за кожним приміщенням або територією - а за усіма разом (на підставі чого контролюючим органом зроблено висновок про перевищення обсягу у 1000 куб. м.), при цьому, відповідач стверджує, що обсяг отриманого пального визначається сумарно по всіх приміщеннях та/або територіях, на яких розміщені ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального.

Таким чином, вважає правомірним розрахунок податковим органом обсягу отриманого пального щодо всіх приміщень та територій, на яких розміщені ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального ТОВ "ВАГО.".

Представником позивача надано відповідь на відзив, зі змісту якої, вважає доводи відповідача такими, що підставність позовних вимог не спростовують.

04.04.2023 року представником позивача до суду подано додаткові пояснення, згідно яких, додатково зазначено, що спір у даній справі зводиться до тлумачення, вірності практичного застосування матеріальної норми пп. Б абзацу 2 пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, згідно якої законодавець визначає приміщення або території, які хоч і використовуються платником податків для зберігання пального, однак не є акцизним складом.

В даному конкретному випадку, загальний обсяг ємностей для зберігання пального у позивача протягом 2020 року не перевищував встановлений законодавством обсяг в 200 кубічних метрів на одне приміщення або територію, також кожне окреме приміщення або територія місця зберігання пального позивача за перевіряємий період не отримало пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів і все придбане пальне використовувалось позивачем для власного споживання, а тому, визначені ПК України підстави для реєстрації ТОВ "ВАГО." акцизних складів у 2020 році були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами адміністративної справи, згідно наказу ГУ ДПС у Закарпатській області від 22.11.2021 року № 847-п "Про проведення фактичної перевірки" (а.с.9), проведено фактичну перевірку ТОВ "ВАГО.", за результатами якої складено Акт фактичної перевірки № 001305 від 01.12.2021 року (а.с.14-16).

Зі змісту вказаного акту (а.с.15), в ході перервірки встановлено не реєстрація ТОВ "ВАГО." Акцизних складів за місцями здійснення господарської діяльності та зберігання пального, а саме ТОВ "ВАГО." для здійснення господарської діяльності придбано ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресами: Закарпатська область, Хустський район, с.Сокирниця, вул.Свободи, Сокирницький кар`єр; Дніпропетровська область, Криничанський район, смт.Божедарівка, вул. Зої Космодем`янської, 32; Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Петрівка, вул. Хуторська, 2; Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Потоки, вул. Бабушкіна, 2; Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова,7-а; Закарпатська область, Воловецький район, с. Ялове, 78; м. Рівне, вул. Федорова,7.

Згідно наданих до перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, а також листа ТОВ "ВАГО." Від 12.11.2021 року № 264 (вх. № 45130/6/07 від 12.11.2021 року) встановлено отримання підприємством протягом 2020 року пального в обсязі більше ніж 1000 кубічних метрів, а саме 3201255 літрів, що становить 3201,25 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії).

Крім того, отримання підприємством протягом 2020 року пального в обсязі більше ніж 1000 кубічних метрів підтверджується базою даних ДПС України ЄРАН.

Таким чином, встановлено відсутність реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку розпорядником якого є ТОВ "ВАГО.".

Крім того, ТОВ "ВАГО." станом на початок перевірки 22.11.2021 року проведено інвентаризацію пального та надано залишки пального за адресою місця зберігання пального: Закарпатська область, Хустський район, с. Сокирниця, вул. Свободи, Сокирницький кар`єр на загальну суму 162892,64 грн. 7120,99 літрів. За адресою Закарпатська область, Воловецький район, с. Ялове, 78 залишків пального немає.

На підставі висновків фактичної перевірки, що відображені у вказаному акті, ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 06.01.2022 року за № 000410706, згідно якого, за порушення пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 та пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.128-1.2 ст. 128-1 ПК України, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1000000,00 грн.

На підставі ст. 56 ПК України позивачем подано відповідну скаргу до ДПС України та рішенням про результати розгляду скарги від 27.09.2022 року № 11731/6/99-00-06-03-02-06, податкове повідомлення-рішення від 06.01.2022 року за № 000410706 залишено без змін.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту приписів ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюютьсч Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (чинного та в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

У відповідності до положень п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, "фактичною" вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При цьому, фактична перевірка, згідно із п.80.1 ст.80 ПК України, здійснюється без попередження платника податків (особи).

Так, як передбачено п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як встановлено судом, основним видом діяльності ТОВ "ВАГО." є "надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин і розроблення кар`єрів" (КВЕД: 09.90), та позивач має наступні чинні ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки):

- № 2001434 з терміном дії з 27.03.2020 року до 27.03.2025 року за місцем зберігання: Україна, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Божедарівка, вул. Зої Космодем`янської, буд. 32 (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 117647 літри (117,6 кубічних метрів));

- № 2001351 з терміном дії 24.03.2020 року до 24.03.2025 року за місцем зберігання: Україна, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Петрівка, вул. Хуторська, буд. 2 (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 117647 літри (117,6 кубічних метрів));

- № 2002322 з терміном дії 25.09.2020 року до 25.09.2025 року за місцем зберігання: Україна, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Потоки, вул. Бабушкіна, № 2 (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 117647 літри (117,6 кубічних метрів));

- № 2000335 з терміном дії 28.02.2020 року до 28.02.2025 року за місцем зберігання: Україна, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, буд. 7-а (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 117647 літри (117,6 кубічних метрів));

- № 2000382 з терміном дії 16.11.2020 року до 16.11.2025 pоку (дата призупинення ліцензії - 18.11.2021 pоку), за місцем зберігання: Україна, Закарпатська область, Воловецький район, с. Ялове, буд. 78 (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 23529 літри (23,5 кубічних метрів));

- № 2000605 з терміном дії 16.10.2020 року до 16.10.2025 року, за місцем зебрігання: м. Рівне, вул. Федорова, 7;

- № 2100014 з терміном дії 18.02.2021 року до 18.02.2026 року, за місцем зберігання: Закарпатська область, Хустський район, с. Сокирниця, вул. Свободи, Сокирницький кар`єр (загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального: 82352,94 літрів (82,3 кубічних метрів)).

Так, згідно наданих позивачем для перевірки перевинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, листа ТОВ "ВАГО." від 12.11.2021 року № 264 (вх. № 45130/6/07 від 12.11.2021 року) встановлено факти отримання платником податків протягом 2020 року пального в обсязі більше ніж 1000 кубічних метрів, а саме 3201255 літрів, що становить 3201,25 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії).

В контексті наведеного, відповідно до ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон України № 481/95-ВР), під "місцем зберігання пального" розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Частиною 1 ст.15 Закону України № 481/95-ВР передбачено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у т.ч. іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Як визначено нормами пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України, "акцизний склад" - це приміщення або територія на митній території України, де "розпорядник акцизного складу" провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є "акцизним складом", зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку ІУ групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо-роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб "власного споживання" чи "промислової переробки" і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо-роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам

Згідно ст. 230 ПК України, "акцизні склади" (акцизні склади пересувні) утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Платники податку "розпорядники акцизних складів" зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один "акцизний склад" може бути зареєстрований виключно одним "розпорядником акцизного складу". Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм податкового законодавства вбачається відсутність обов`язку суб`єкта господарювання реєструвати акцизний склад у таких випадках:

- у приміщенні чи території розташовані ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального, загальна ємність яких не перевищує 200 кубічних метрів;

- суб`єкт господарювання - власник або користувач такого приміщення чи території, протягом календарного року отримує пальне у розмірах, що не перевищує 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо роздавальні колонки у місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії);

- суб`єкт господарювання використовує пальне виключно для власних потреб або промислової переробки та не здійснює операції по реалізації та зберіганню пального іншим особам.

Так, статтею 128-1 ПК України встановлена відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах.

Зокрема, відповідно до п.1281.2 ст.128-1 ПК України, відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 грн. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2000000 грн.

Як уже було вказано вище, ГУ ДПС в Закарпатській області дійшло висновку про порушення ТОВ "ВАГО." пункту "б" абзацу 6 п.п.230.1.2 п.230.1. ст.230 ПК України, оскільки в перевіряємий період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року ТОВ "ВАГО." було фактично отримано та оприбутковано пального в сумарній кількості 3201255 літрів.

При цьому слід зауважити, що чинне податкове законодавство не містить чіткого визначення понять "приміщення" і "територія", однак пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України містить пряму норму, що не є "акцизним складом" приміщення або територія, "на кожній з яких" загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів.

Крім того, варто звернути увагу й на той факт, що в формулюванні абз.3 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України поняття "приміщення" та "територія" розділені сполучником "або".

Як визначено п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року, "територія" - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

А згідно із абз.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" № 2807-IV від 06.09.2005 року, "територія" - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

З іншого боку, пунктом 14.1.74 п.14.1 ст.14 ПК України чітко встановлено, що "земельна ділянка" - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами. Аналогічне визначення міститься також в Земельному кодексі України, Законі України "Про іпотеку", Законі України "Про оцінку земель".

Отже, з наведеного правового регулювання вбачається, що поняття "територія" фактично є тотожним поняттю "земельна ділянка", а тому, у розумінні пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, під терміном "територія" розуміється термін "земельна ділянка".

Водночас, поняття "приміщення" також має ще декілька законодавчих визначень.

Так, відповідно до положень п.1.2 "Порядку надання складським об`єктам статусу "митний склад" та позбавлення такого статусу" (затверджений наказом Міністерства Фінансів України № 835 від 16.07.2012 року), "приміщення" - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена будівельними елементами, з можливістю входу і виходу; "резервуар" - вмістище (наземне або підземне) для зберігання рідин, газу або сипких товарів; "складський об`єкт" - приміщення, холодильна чи морозильна камера, резервуар, критий чи відкритий майданчик.

В свою чергу, Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна" (затв. Постановою КМУ №1442 від 28.10.2004 року), розрізняє такі види приміщень: "будівлі" - земельні поліпшення, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо; "приміщення" - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена будівельними елементами, з можливістю входу і виходу; "вбудовані приміщення" - приміщення, що є частиною внутрішнього об`єму будівлі; "прибудовані приміщення" - приміщення, що прибудовані до основної будівлі та мають з нею хоча б одну спільну стіну; "вбудовано-прибудовані приміщення" - приміщення, частина внутрішнього об`єму яких є частиною внутрішнього об`єму основної будівлі, а інша частина - прибудованою; "споруди" - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій (дамби, тунелі, естакади, мости тощо).

Отже, вказані вище визначення термінів не відносяться до податкового законодавства, а тому закономірним є запитання чи можливо їх використовувати під час визначення терміну "акцизний склад" та чи відносяться ці наявні у позивача 7 різних складів за різними поштовими адресами до одного поняття "акцизний склад", з урахуванням прямої норми визначеної законодавством - "на кожній з яких".

Як було встановлено судом, в межах спірних правовідносин, підприємство позивача фактично має 5 різних складів, які знаходяться за різними адресами: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт.Божедарівка, вул. Зої Космодем`янської, 32; Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Петрівка, вул. Хуторська, 2; Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Потоки, вул. Бабушкіна, 2; Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова,7-а; Закарпатська область, Воловецький район, с. Ялове, 78.

Тобто, зазначені склади не розташовані на одній території (земельній ділянці), що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Крім того суд зазначає, що поняття "акцизний склад", визначене у пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України, фактично сформульовано таким чином, що його визначення безпосередньо залежить від поняття словосполучення - "на кожній з яких".

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що податковим органом, в даному випадку, для визначення загальної кількості отриманого та оприбуткованого ТОВ позивачем пального протягом календарного року, фактично було ссумовано (складено) кількість пального з п`яти складів.

Згідно наявних у справі копій оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 203, протягом 2020 року ТОВ "ВАГО." було отримано наступні обсяги пального за відповідними місцями зберігання:

- 970257,00 літрів (970,257 кубічним метрів) за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт.Божедарівка, вул. Зої Космодем`янської, 32;

- 967969,00 літрів (967,969 кубічних метрів) за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Петрівка, вул. Хуторська, 2;

- 219397,00 літрів (219,397 кубічних метрів) за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Потоки, вул. Бабушкіна, 2;

- 964554,00 літрів (964,554 кубічних метрів) за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова,7-а;

- 79078,00 літрів (79,078 кубічних метрів) за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с. Ялове, 78.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням прямої норми ПК України, визначеної абз.3 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України ("на кожній з яких"), суд дійшов висновку, що ТОВ "ВАГО." (яке не є платником акцизного податку або "розпорядником акцизного складу" та не займається реалізацією ПММ) не має перевищення у 100 кубічних метрів з отриманого та оприбуткованого пального за жодним із місць зберігання, відповідно, у позивача відсутній передбачений ПК України обов`язок реєстрації вказаних паливних складів (на яких зберігається паливо виключно для власного використання) як "акцизних".

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 408 від 24.04.2019 року, якою затверджено "Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового", не передбачено порядок реєстрації "акцизного" складу суб`єктом, який не є платником акцизного податку (розпорядником акцизного складу).

Позивач, ТОВ "ВАГО." не є платником акцизного податку та не здійснює діяльність з реалізації пального.

При цьому суд констатує, що згідно із п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку, що контролюючим органом було неправомірно застосовано до ТОВ "ВАГО." штрафні санкції, передбачені ст.128-1 ПК України, а тому, відповідно, спірне податкове повідомлення-рішення № 000410706 від 06.01.2022 року підлягає скасуванню, як протиправне.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності застосування штрафних санкцій та, відповідно, правомірності оскарженого податкового повідомлення рішення, вимоги позову відповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши протиправними та скасувавши податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 06.01.2022 року № 000410706.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГО." (Закарпатська область, Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Шевченка, 6 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52 код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 06 січня 2022 року № 000410706.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті