Справа № 320/8354/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

17 квітня 2023 року 320/8354/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом

за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради до ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на ім`я гр. ОСОБА_1 , яка зареєстрована від 10.07.2018 за № КС 08.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 закрито підготовче провадження та призначити адміністративну справу №320/8354/21 до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

У судовому засіданні 27.03.2023 представника позивача за порушення порядку під час судового засідання було видалено з відеоконференції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

11.04.2023 від представника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради надійшла заява про відвід судді, яка вмотивована тим, що головуючий суддя, будучи упередженою, незаконно та безпідставно видалив представника позивача із зали судового засідання та всіляко сприяла в судовому засіданні представнику відповідача, долучаючи до матеріалів справи документи, які не стосуються предмету судового розгляду.

Відповідно до Наказу голови Київського окружного адміністративного суду, суддя Колеснікова І.С. у період 10.04.2023 по 14.04.2023 проходила навчання згідно програми підготовки суддів Національної школи суддів України, відтак справи та заяви/клопотання, які надійшли 11.04.2023, переданні судді 17.04.2023, після закінчення навчання та безпосереднього виходу на роботу.

Розглянувши заяву позивача про відвід суд дійшов висновку про необґрунтованість наведених у ній мотивів на підтвердження наявності підстав для відводу судді з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як зазначено Верховним Судом України у постанові від 11.10.2006, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості.

Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Статтею 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Так, в якості підстави, яка викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи, позивач зазначає про ворожу налаштованість головуючого судді щодо позивача та сприяння представнику відповідача в судовому засіданні. Також, представник позивача зауважив, що був позбавлений можливості надати свої пояснення та відповісти на питання судді у зв`язку із видаленням його із зали судового засідання.

Суд зауважує, що в судовому засіданні 27.03.2023 представник позивача порушувала порядок проведення судового засідання, не давала можливості висловитися іншим учасникам судового розгляду, не підкорялась розпорядженням головуючого судді та неодноразово перебивала суддю.

Головуючим суддею неодноразово попереджено представника позивача про можливість його видалення з зали судового засідання, якщо вона продовжуватиме порушувати порядок у судовому засіданні, що зафіксовано в журналі судового засідання. З метою забезпечення представнику позивача можливості брати участь у судовому засіданні головуючий не ставив питання про видалення останнього з зали судового засідання, а лише попереджав його про таку можливість і робив зауваження, проте представник продовжила порушувати порядок в судовому засіданні з постійно наростаючою активністю, у зв`язку з чим була видалена з конференції.

Суд наголошує, що одним з принципів адміністративного судочинства є принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Це також означає, що не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 8 КАС України).

Частиною 1 статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 статті 196 КАС України встановлено, що головуючий у судовому засіданні відповідно до завдання адміністративного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи.

Крім того, надаючи оцінку наведеним доводам щодо неналежного розгляду чи порушення розгляду поданих позивачем клопотань та процесуальних дій суду під час розгляду справи, суд вважає, що у цій частині заявник не погоджується із процесуальними діями головуючого судді у вказаній справі, покликається на порушення судом норм процесуального законодавства при здійсненні розгляду поданих відповідачем клопотань.

Фактично зміст заяви представника позивача -Болдус Валентини про відвід судді Колеснікової І.С. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями .36, 37 КАС України, а зводиться до незгоди з процесуальними діями судді.

Відтак, заява про відвід судді у тому числі мотивована незгодою з процесуальними діями судді та висловленими ним думками, наведені підстави є лише суб`єктивним сприйняттям обставин, тому, не можуть бути підставою для відводу.

При цьому, слід звернути увагу, що у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Відтак, суд приходить до висновку, що обставини наведені заявником у заяві про відвід суддів Колеснікової І.С., не можуть свідчити про упередженість, необ`єктивність та певну зацікавленість судді у розгляді вказаної справи, а тому не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Згідно статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Заява про відвід надійшла до суду у межах визначеного частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України строку, визнавши при цьому відвід необґрунтованим, суд вважає за необхідне передати заяву про відвід судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу, для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду що розглядає справу.

Керуючись статтями 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати заяву Болдус Валентини про відвід судді Колесніковій І.С. у справі №320/8354/21 необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №320/8354/21 для вирішення питання про відвід судді Колесніковій І.С. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Колеснікова І.С.