Справа № 560/440/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/440/23
РІШЕННЯ
іменем України

18 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної Установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної Установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування наказу від 24.02.2022 № 48/ос-22 про увільнення з 24.02.2022 від виконання обов`язків (в частині припинення виплати середнього заробітку), зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час служби в Збройних Силах України по 18.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 02.02.2021 проходить службу в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». В подальшому був призваний на строкову військову службу до Збройних Сил України. Зазначає, що відповідач протиправно видав наказ про увільнення його з 24.02.2022 від виконання обов`язків, не виплачуючи середній заробіток відповідно до ст. 119 КЗпП України, хоча на час служби за позивачем повинне зберігатись місце роботи, посада і середній заробіток.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки на позивача як особу рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби не поширюються норми трудового законодавства, натомість діє спеціальне законодавство. Вважає, що оскільки на цей час позивач проходить службу у ЗСУ, обов`язок нарахування і виплати йому середнього заробітку (грошового забезпечення) у відповідача відсутній.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 02.02.2021 проходить службу у Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на посаді старшого сержанта внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони.

24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про ведення воєнного стану в Україні, Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII позивача було призвано на військову службу в Збройні сили України, зараховано в списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника наземного запитувача радіолокаційної станції радіолокаційного відділення командного пункту військової частини НОМЕР_1 ВОС000339А.

Наказом Державної Установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 24.02.2022 № 48/ОС-22 припинено виплату ОСОБА_1 середнього заробітку.

У липні 2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату середнього заробітку за період з 25.02.2022 по 15.07.2022.

Листом від 26.07.2022 №10/4-22/11-Я відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати середнього заробітку, оскільки особам рядового і начальницького складу, які проходять службу зі спеціальними званнями у Державній кримінальній виконавчій службі, і які призвані на строкову військову службу, такі виплати не передбачені.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Главою VII Закону № 2232-XII врегульовано особливості призову під час мобілізації. Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3, 4 статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни у частині третій статті 119 Кодексу законів про працю України, а саме: слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада".

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», прийнятий Верховною Радою України 01.07.2022, набрав чинності з 19.07.2022, отже саме з 19.07.2022 ч. 3 ст. 119 КЗпП України діє в наступній редакції: за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У той же час, до 18.07.2022 включно за позивачем відповідно до ч. 3 ст.119 КЗпП України зберігався середній заробіток в установі, у якій він працював на час призову.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України" від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України №189/2014 від 02.03.2014, констатовано виникнення ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи. З моменту прийняття Президентом України Указу від 17.03.2014 №303/2014 "Про часткову мобілізацію" в Україні діяв особливий період, відтак Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 у справі № 813/402/17 зазначила, що відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року №1932-XII "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вирішуючи питання щодо часових меж дії особливого періоду в розумінні Закону №3543-XII, Велика Палата зазначила, що за змістом наведених визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Такої ж позиції дотримувалось й Міністерство оборони України, яке у листі від 01 жовтня 2015 №322/2/8417 зазначило, що особливий період в Україні настав з 17 березня 2014 на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію" та триває дотепер, а його скасування буде здійснене окремим Указом Президента України "Про демобілізацію" після стабілізації обстановки на Сході України. Рішення про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президентом України не приймались.

Таким чином, за всіма працівниками, призваними на строкову військову службу на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада, і компенсується середній заробіток на підприємстві ( в установі/організації), де вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Компенсація середнього заробітку на підприємстві (в установі/організації) здійснюється по 18.07.2022 включно, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022, який набрав чинності з 19.07.2022.

Враховуючи те, що позивач як військовослужбовець несе службу під час дії в державі особливого періоду, на нього поширюються гарантії, встановлені статтею 119 КЗпП України у попередній редакції, щодо збереження місця роботи, посади та середнього заробітку по 18.07.2022 включно, та щодо збереження місця роботи/ посади з 19.07.2022 відповідно до редакції закону від 16.07.2022.

Зважаючи на це, невиплата позивачу середнього заробітку по 18.07.2022 включно є неправомірною.

Що стосується вимоги про скасування наказу Державної установи Шепетівська виправна колонія (№98) від 24.02.2022 №48/ос-22 в частині припинення виплати середнього заробітку за час служби в Збройних Силах України, суд звертає увагу на те, що цей наказ не містить безпосередньо прямої вказівки на припинення виплати середнього заробітку на час увільнення позивача від виконання обов`язків під час проходження військової служби у ЗСУ. У той же час, у наказі повинно було зазначатись про те, що таке увільнення здійснюється із збереженням місця служби (посади), а також середнього заробітку. У подальшому, з 19.07.2022 до наказу могли бути внесені відповідні зміни.

Таким чином суд вважає, що формулювання наказу відповідача від 24.02.2022 № 48/ОС-22 є необґрунтовано неповним, відтак некоректним і таким, що не відображає збереження за позивачем гарантії щодо виплати йому середнього заробітку на час увільнення з роботи. З огляду на це, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача привести зміст наказу у відповідність до вимог законодавства, чинного на момент його прийняття, із урахуванням висновків суду, зокрема того, що до 18.07.2022 включно позивач мав право на виплату йому середнього заробітку за час служби.

Оскільки відповідач не спростував доводи позивача належними доказами, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати формулювання наказу Державної Установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 24.02.2022 №48/ОС-22 неповним та таким, що не відображає збереження за ОСОБА_1 гарантії держави щодо виплати йому середнього заробітку за час увільнення з місця роботи з 24.02.2022. Зобов`язати Державну Установу "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України привести зміст наказу від 24.02.2022 №48/ОС-22 у відповідність до вимог законодавства, чинного на момент його прийняття, із урахуванням висновків суду.

Визнати протиправною невиплату Державною Установою "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_1 середнього заробітку за час служби в Збройних Силах України по 18.07.2022 включно та зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час служби в Збройних Силах України з 24.02.2022 по 18.07.2022 включно.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 квітня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Державна Установа "Шепетівська виправна колонія (№98)" Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Т. Шевченка, буд. 60,с. Климентовичі,Шепетівський район, Хмельницька область,30430 , код ЄДРПОУ - 08564788)

Головуючий суддя І.С. Козачок