Справа № 240/5152/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/5152/23

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Коростенської районної військової адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити виплату коштів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому вона просить:

- визнати протиправними дії Коростенської районної військової адміністрації Житомирської області щодо відмови у проведенні виплати компенсації за втрачене житло;

- зобов`язати Коростенську районну військову адміністрацію Житомирської області здійснити виплату зазначених грошових коштів у розмірі 60234,00 грн. як компенсації за втрачений внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції успадкований житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано їй строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин його пропуску.

Позивач на виконання вимог ухвали суду надала заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просила визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк. В обґрунтування заяви зазначила, що після постановки її на облік для виплати вона неодноразово в усній та двічі у письмовому порядку у 2013 році та 2023 році зверталася до відповідача з заявами про виплату належних грошових коштів, де останній визнавав свій обов`язок провести виплату, проте відмовив у її здійсненні посилаючись на черговість проведення таких виплат.

Розглянувши зазначену заяву позивача, суд встановив таке.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує протиправні дії Коростенської районної військової адміністрації Житомирської області щодо відмови у проведенні виплати компенсації за втрачене житло.

Позивач у заяві підтверджує, що 07.07.2008 нею був поданий виконавчий лист по справі №2-а-1933/08, виданий Житомирським окружним адміністративним судом 07.07.2008, про зобов`язання Управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації поставити ОСОБА_1 на чергу для виплати грошової компенсації в сумі 60234,00 грн. за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Поважність причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду ОСОБА_1 також обґрунтовує тим, що вона неодноразово зверталася до відповідача у 2013 та 2023 роках.

Зазначені обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення з позовом до суду.

Той факт, що позивач звернулась до відповідача та отримала за результатами свого звернення відмову, оформлену листом від 23.01.2023, не змінює часу, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише штучно створеною передумовою звернення до суду.

Позивач про порушення своїх прав була обізнана з моменту непроведення відповідачем спірної виплати, а не з моменту надання відповіді на її звернення. Проте позивачем не було вчасно порушене питання судового захисту своїх прав. Пропуск строку звернення до суду є занадто тривалим, аби наведені позивачем обставини могли бути визнані поважними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду.

Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. цій справі такі вимоги дотримані не були.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій як суду, так і всіх учасників процесу.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

За таких обставин, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, які є поважними, позивачем не вказано.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для такого поновлення.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд дійшов до висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконала, оскільки не зазначила причин, які об`єктивно їй перешкоджали вчасно звернутись до суду або робили таке звернення неможливим.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, що не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коростенської районної військової адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити виплату коштів повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко