Справа № 160/17602/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Ожередової О.Д.
представника позивача Ананенка П.В.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» про стягнення заборгованості,-
Позивач 07.11.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача обліковується податковий борг у сумі 3 454 363,95 грн., який виник за рахунок несплати податкового боргу по податку на додану вартість у сумі 51 914,20 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачений податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 3 266 434,28 грн. та заборгованість по військовому збору у сумі 136 015,47 грн. Зазначає, що вчинені позивачем дії не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг не сплачений в строки, визначені податковим законодавством, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути кошти з відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію щодо поштової адреси та засобів зв`язку з Марганецьким міським комунальним підприємством «Житлове Господарство» (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві (за наявності).
В підготовче судове засідання 07.02.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 07.02.2023 р. не з`явився.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 02.03.2023 р. о 16:00 год.
10 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що інформація щодо поштової адреси та засобів зв`язку з Марганецьким міським комунальним підприємством «Житлове Господарство» (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві, відсутня.
В підготовче судове засідання 02.03.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 02.03.2023 р. не з`явився.
В судове засідання 30.03.2023 р. з`явився представник позивача.
Так, копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 р. та повістка про виклик на 07.02.2023 р. була направлена на адресу Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» засобами поштового зв`язку, проте, 17.02.2023 р. на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вищевказана ухвала суду та повістка про виклик у судове засідання, із відміткою поштового відділення про повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Повістка про виклик у судове засідання на 02.03.2023 р. направлена на адресу Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» засобами поштового зв`язку, проте, 17.02.2023 р. на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вищевказана повістка про виклик у судове засідання, із відміткою поштового відділення про повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Повістка про виклик у судове засідання на 30.03.2023 р. направлена на адресу Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» засобами поштового зв`язку, проте, 08.03.2023 р. на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вищевказана повістка про виклик у судове засідання, із відміткою поштового відділення про повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
При цьому, адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою, зазначеною, як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зазначеною позивачем у позові.
У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а та від 14.07.2021 року у справі №160/8623/19. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінчення терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.
У судових засіданнях представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно з наданими ідентифікаційними даними, у Марганецькому міському комунальному підприємстві «Житлове Господарство» триває процедура припинення за ініціативи власників.
За наявними матеріалами справи, в інтегрованих картках платника податків Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» обліковується податковий борг на загальну суму 3 454 363,95 грн., а саме:
1. Заборгованість податок на додану вартість у сумі 51 914,20 грн., яка виникла внаслідок несплати донарахованих контролюючим органом сум грошових зобов`язань та несплаченої пені, а саме:
Відповідачу було нарахована пеня на загальну суму 19 944,52 грн., розрахунок якої міститься в матеріалах справи.
2. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачений податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 3 266 434,28 грн., яка виникла внаслідок несплати донарахованих контролюючим органом сум грошових зобов`язань, а саме:
3. Заборгованість по військовому збору у сумі 136 015,47 грн., яка виникла внаслідок несплати донарахованих контролюючим органом сум грошових зобов`язань, а саме:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (пункт 49.20 статті 49 ПК України).
Як визначено пунктами 203.1, 203.2 статті 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку податку на додану, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).
При цьому, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як свідчать матеріали справи, у Марганецькому міському комунальному підприємстві «Житлове Господарство» триває процедура припинення, однак останній не є банкрутом.
Так, в інтегрованих картках платника податків Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» обліковується податковий борг на загальну суму 3 454 363,95 грн.
Отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.
Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.
Так, згідно до п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
З матеріалів справи вбачається, що у відповідача податковий борг виник за 2017-2021 роки.
Абзацом 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 .
Наразі введений з 18.03.2020 року карантин не закінчений, на момент запровадження вказаного вище мораторію, встановлений п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України строк стягнення податкового боргу не минув. Відтак, позивач звернувся до суду з дотриманням визначеного законодавством строків.
Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Як передбачено підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем - суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Марганецьке міське комунальне підприємство «Житлове Господарство», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу по узгодженим грошовим зобов`язанням у встановлені законодавством строки, а також докази оскарження податкової вимоги про його сплату.
Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Марганецького міського комунального підприємства «Житлове Господарство» про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 18.04.2023 р.

Суддя А.В. Савченко