Справа № 400/1745/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 р. № 400/1745/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:1: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, 2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування рішення №35 від 18.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фону України в Миколаївській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фону України у Львівській області (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком; визнання протиправним та скасування рішення від 18.01.2023 р. № 35 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання зарахувати до соціального страхового стажу з 01.01.1992 р. період роботи, набутий на території російської федерації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.01.1992 р. Позивач посилається на Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. (далі Угода). Зазначений міжнародний договір припинить свою дію для України 19.06.2023 р.

29.03.2023 р. відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Закону України від 23.12.2022 р. "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на ррфср по 31.12.1991 р. У зв`язку з викладеним, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.01.1992 р. Оскаржуване рішення відповідач 2 вважає прийнятим із дотриманням та у відповідності до норм та вимог чинного законодавства України.

30.03.2023 р. відповідач 1 подав відзив на позов, де відзначив, що 11.01.2023 р. позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058). За принципом екстериторіальності заяву розглянуто відповідачем 2 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 № 2783-ІХ "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року". Крім того, з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді від 13.03.1992. Отже, до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території ррфср по 31.12.1991. Тому, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи на території російської федерації з січня 1992 року. Документи, необхідні для призначення пенсії, про стаж роботи до 31.12.1991 враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Так, страховий стаж позивача склав 22 роки 9 місяців 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач є громадянином України та 11.01.2023 р. звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону.

10.07.2003 р. позивачу призначено пенсію за віком у російській федерації.

За принципом екстериторіальності заява розглянута відповідачем 2, який рішенням від 18.01.2023 р. № 35 відмовив у призначенні пенсії. Підставою для відмови вказано, що періоди роботи з 01.01.1992 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 22.01.2004 р. № 101 не зараховано до страхового стажу, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 р. "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на ррфср по 31.12.1991 р. До страхового стажу позивачу зараховано лише 22 роки 9 місяців 3 дні з необхідних для призначення пенсії 30 років.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Законом України від 23.12.2022 р. "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" передбачено, що до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на ррфср по 31.12.1991 р.

Водночас, за результатами письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав стосовно рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р., зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії до вказаної дати, відтак, суд розглядає справу за нормами законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у тому числі, з урахуванням Угоди.

Так, відповідно до ст. 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно зі ст. 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності даною Угодою.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Страховий стаж позивача з 01.01.1992 р. підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 та довідці від 22.01.2004 р. № 101.

Усі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідачів суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Таким чином, суд розглядає рішення відповідача 2 від 18.01.2023 р. № 35 про відмову у призначенні позивачу пенсії як необґрунтоване та протиправне, що має наслідком його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 2147,20 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно.

Крім того, позивач заявив про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 7000,00 грн. На доказ понесених витрат позивачем надано копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.01.2023 р. № 10, ордеру на ім`я ОСОБА_2 , розрахунок суми гонорару та квитанцію.

Відповідач 2 у відзиві заперечив проти стягнення такої суми витрат, посилаючись на неспівмірність суми витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд враховує, що розгляд справи здійснено у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, натомість у розрахунку суми гонорару вказано 4000,00 грн за представництво інтересів у суді першої інстанції. Оскільки судових засідань по справі не було, суд вважає дану суму необґрунтованою, відтак, стягненню з відповідачів підлягає 3000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код 13814885) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком; визнання протиправним та скасування рішення від 18.01.2023 р. № 35 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання зарахувати до соціального страхового стажу з 01.01.1992 р. період роботи, набутий на території російської федерації, задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.01.2023 р. № 35 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1992 р. на території російської федерації.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) та витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код 13814885) судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) та витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.04.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська