Справа № 160/17496/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради (позивач-1), Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради (позивач-2) до ОСОБА_1 , третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_2 , третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_3 про зобов`язання знесення об`єкта самочинного будівництва за рахунок особи, яка його здійснила, -
03 листопада 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Дніпровської міської ради (позивач-1), Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради (позивач-2) до ОСОБА_1 , третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_2 , третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_3 , в якому позивачі просять суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду шляхом надання до суду:уточненої позовної заяви із визначенням позивача (позивачів) - суб`єкта (суб`єктів) владних повноважень, наділеного (наділених) повноваженнями з реалізації у спірних відносинах наданих йому (їм) законодавством владних управлінських функцій, або навести додаткові аргументи щодо зазначення у позовній заяві право звернення із даним позовів зазначених суб`єктів владних повноважень; докази, які б свідчили про обставини, зазначені у позові, в тому числі: акти позапланових перевірок Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, приписи про усунення порушень законодавства, тощо; доказів сплати другим позивачем - Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради судового збору у розмірі 2481,00 грн.; доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності, подати відповідну заяву; доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів; докази на підтвердження повноважень керівника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Ратич Н.М., що має право на підписання позову, а також брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво).
На виконання вимог ухвали суду від 10 листопада 2022 року, позивачем-1 21 грудня 2022 року подано до суду клопотання про виконання ухвали про залишення позову без руху.
Крім того, вказаною ухвалою суду зобов`язано позивачів протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином оформлені та належної якості копії доказів (документів), що підтверджують обставини справи, а саме: акти перевірок Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради (в т.ч. щодо встановлення факту невиконання відповідачем приписів щодо усунення встановлених порушень); приписи, складені Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо усунень встановлених порушень (в т.ч. щодо знесення за власний рахунок самочинно збудованого об`єкту будівництва) та докази їх направлення та вручення відповідачу; пояснення учасників спірних відносин; акти, складені в ході виконавчого провадження.
10 січня 2023 року до суду надійшло клопотання представника Дніпровської міської ради про розгляд справи в загальному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін.
20.02.2023 року від представника відповідача до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року, у зв`язку із ненаданням позивачами до суду доказів витребуваних ухвалою суду від 04.01.2023 року, судом повторно витребувано у позивачів - Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради наступні докази: належним чином оформлені та належної якості копії доказів (документів), що підтверджують обставини справи, а саме: акти перевірок Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради (в т.ч. щодо встановлення факту невиконання відповідачем приписів щодо усунення встановлених порушень); приписи, складені Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо усунень встановлених порушень (в т.ч. щодо знесення за власний рахунок самочинно збудованого об`єкту будівництва) та докази їх направлення та вручення відповідачу; пояснення учасників спірних відносин; акти, складені в ході виконавчого провадження.
06.03.2023 року до суду від представника Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів.
17.03.2023 року до суду від представника Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 28.05.2019 ОСОБА_5 звернулась до начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю ДМР із зверненням про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яке зареєстроване 29.05.2019 за вх. №С-27/1.
У вказаному зверненні заявницею зазначено, що вона проживає по АДРЕСА_1 та починаючи з 2014 року поруч з її домоволодінням по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 розпочав будівництво споруди без дотримання Державних будівельних норм та не маючи будь-яких документів, які б йому дозволяли розпочати це будівництво. У зв`язку з викладеним, керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, просила здійснити перевірку щодо відповідності зведеної будівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм та правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності, та за результатами перевірки скласти відповідний припис.
03.07.2019 посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1 .
За результатами позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення власником домоволодіння ОСОБА_1 при будівництві багатоповерхової (збудовано три поверхи) новобудови розмірами в плані 9,86м х 27,9м державні будівельні норми та правила, а саме: порушено вимоги до протипожежних розривів між будинками, які повинні складати не менш 8м, по факту складають 4,02м-4,18м до будинку АДРЕСА_2 та 1,89м до будинку АДРЕСА_3 (ІІІ ступінь вогнестійкості) АДРЕСА_1 ; будівництво об`єкту в АДРЕСА_1 спричинило порушення інсоляційного режиму приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням п.3.25*, п.6.1.20, п.10.29, п.10.30* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.15.2.2, п.14.9.1 ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій».
За наслідками вказаної позапланової перевірки відповідачем було видано ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 p., яким встановлено відповідачу вимогу до 07.08.2019 усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та до 08.08.2019 повідомити Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про виконання припису.
Припис від 03.07.2019 було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання: АДРЕСА_4 , та отримано ним 06.07.2019 згідно рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.
06.08.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з метою перевірки виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, керуючись п.4 ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.6 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, видано наказ №423п від 06.08.2019 «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , щодо перевірки виконання вимог припису»; строк проведення позапланової перевірки встановлено 10 робочих днів, з 08 серпня по 14 серпня 2019 року, включно.
07.08.2019 на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 06.08.2019 №423п видано направлення №0353 від 07.08.2019 головному спеціалісту-інспектору управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Харченко М.М. для здійснення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з метою перевірки виконання вимог припису від 03.07.2019; дійсне у період з 08 серпня по 14 серпня 2019 включно.
За результатом вказаної позапланової перевірки позивачем-2 прийнято протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 та обов`язковий до виконання припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 14.08.2019.
У приписі від 14.08.2019 позивачем-2 зазначено, що за результатами позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що власником домоволодіння ОСОБА_1 не виконано вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, що є порушенням абз.4 п.4 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, тому з метою усунення виявлених порушень позивачу встановлено вимогу до 16.09.2019 виконати припис від 03.07.2019 року, а саме - привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом перебудови будівлі, та до 14.09.2019 року повідомити Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про виконання припису.
Оскільки ОСОБА_1 вимоги припису від 09.07.2019 р. по об`єкту: АДРЕСА_1 не було виконано, позивач-2 звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 р. у справі №160/11685/19, позовну заяву було задоволено повністю та зобов`язано ОСОБА_1 виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 р., а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 Планування і забудова територій, привести об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог чинного законодавства.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021р. у справі №160/11685/19, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 в адміністративній справі № 160/11685/19- без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі №160/11685/19 було закрито касаційні провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №160/11685/19, що були відкриті з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.06.2021 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №65779507 з примусового виконання виконавчого листа №160/11685/19, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 02.06.2021 р.

Так, в межах виконавчого №65779507 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. складено акти державного виконавця від 08.11.2022 року та 02 грудня 2022 року, відповідно до яких встановлено, що на час виходу за адресою: АДРЕСА_1 норми припису від 03.07.2019 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил не виконані, об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 не приведено ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, рішення суду боржником не виконано.

11.01.2022 р. на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) надійшла заява Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради відповідно до якої останнім зауважено, що виконати рішення суду у справі №160/11685/19 шляхом часткової перебудови неможливо, оскільки при цьому існує висока вірогідність обрушення елементів конструкції будівлі, будівельних матеріалів, що може створити небезпеку життю громадян, загрожує знищенням або частковим руйнуванням майна громадян сусідніх земельних ділянок.

Також відповідно до акту державного виконавця від 14.02.2022 року встановлено, що виходячи із конструктивних особливостей будівлі, а саме - залізобетонного каркасу, колони якого розташовані із порушенням Державних будівельних норм, усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 на даному конкретному об`єкті можливо виключно шляхом знесення будівлі.

З огляду на те, що ОСОБА_1 здійснено будівництво без отримання документів, які дають право на виконання будівельних робіт, що є підтвердженням факту самочинного будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , а також не виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил у встановлений у ньому строк Дніпровська міська рада та Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулись до суду з вимогою про знесення об`єкту самочинного будівництва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі також Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

У частині 1 статті 6 Закону № 3038-VI визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (ч. 3 ст. 6 Закону №3038).

Згідно з частиною першою статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі також Порядок № 553).

Згідно із пунктом 11 Порядку № 553 органи державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що під час проведення перевірок уповноваженими особами позивача-2 встановлено порушення власником домоволодіння ОСОБА_1 при будівництві багатоповерхової (збудовано три поверхи) новобудови розмірами в плані 9,86м х 27,9м державних будівельних норм та правил, а саме: порушено вимоги до протипожежних розривів між будинками, які повинні складати не менш 8м, по факту складають 4,02м-4,18м до будинку АДРЕСА_2 та 1,89м до будинку АДРЕСА_2 ; будівництво об`єкту в АДРЕСА_1 спричинило порушення інсоляційного режиму приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням п.3.25*, п.6.1.20, п.10.29, п.10.30* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.15.2.2, п.14.9.1 ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009 року №1704-VI, застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону № 3038-VI, проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Водночас частини 1, 2 статті 36 Закону № 3038-VI передбачають, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отже, наявна визначена законом пряма заборона виконання будівельних робіт без подання відповідного повідомлення.

Частиною шостою статті 36 Закону № 3038-VI встановлено, що у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за здійснення авторського і технічного нагляду, або змінено інші відомості про початок виконання будівельних робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, а також у разі коригування проектної документації на виконання будівельних робіт в установленому законодавством порядку замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 747 від 26.08.2015), зокрема, визначено, що: будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту; підготовчі роботи - роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під`їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

За приписами частини 7 статті 34 Закону № 3038-VI, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, виконання фізичною або юридичною особою будівельних або підготовчих робіт без повідомлення про їх початок вважається самочинним будівництвом.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2019 року у справі 201/2886/15-ц, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та постановою Верховного Суду від 30 червня 2020 року, було встановлено, що будівля, збудована на належній відповідачеві земельній ділянці, є самочинним будівництвом.

Також відповідно до інформації, яка міститься в листі Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про надання інформації» від 27 жовтня 2022 року №3/15-326, за даними інформаційної бази містобудівного кадастру будь-яка інформацію по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, а містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва за вказаною адресою управлінням не надавались, будівельні паспорти- не оформлювались. З приводу оформлення, передбаченної чинним законодавством документації на будівництво будинку по АДРЕСА_1 замовник (власник земельної ділянки ОСОБА_1 ) або його уповноважені особи до Управління не звертались.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону № 3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Отже, зверненню суб`єкта владних повноважень з позовом про зобов`язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.

Так, як було встановлено судом, 03.07.2019 посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення власником домоволодіння ОСОБА_1 при будівництві багатоповерхової (збудовано три поверхи) новобудови розмірами в плані 9,86м х 27,9м державні будівельні норми та правила, а саме: порушено вимоги до протипожежних розривів між будинками, які повинні складати не менш 8м, по факту складають 4,02м-4,18м до будинку АДРЕСА_2 та 1,89м до будинку АДРЕСА_3 (ІІІ ступінь вогнестійкості) АДРЕСА_1 ; будівництво об`єкту в АДРЕСА_1 спричинило порушення інсоляційного режиму приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням п.3.25*, п.6.1.20, п.10.29, п.10.30* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.15.2.2, п.14.9.1 ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій».

За наслідками вказаної позапланової перевірки відповідачем було видано ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 p., яким встановлено відповідачу вимогу до 07.08.2019 усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та до 08.08.2019 повідомити Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про виконання припису.

Оскільки ОСОБА_1 вимоги припису від 03.07.2019 р. по об`єкту: АДРЕСА_1 не було виконано, позивач-2 звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 р. у справі №160/11685/19, позовну заяву було задоволено повністю та зобов`язано ОСОБА_1 виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 р., а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 Планування і забудова територій, привести об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог чинного законодавства.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021р. у справі №160/11685/19, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 в адміністративній справі № 160/11685/19- без змін.

Ухвалою Верховного суду від 09.06.2022 року у справі №160/11685/19 було закрито касаційні провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №160/11685/19, що були відкриті з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У період з 08.08.2019 по 14.08.2019 на підставі наказу №423п від 06.08.2019 та направлення від 07.08.2019 №0353 головним спеціалістом-інспектором управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Харченко М.М. проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті містобудування за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої було складено акт № від 14.08.2019.

В акті № від 14.08.2019 зазначено, що за результатами перевірки встановлено невиконання власником домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, що є порушенням абз.4 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

За результатом вказаної позапланової перевірки позивачем-2 прийнято протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 та обов`язковий до виконання припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 14.08.2019.

У приписі від 14.08.2019 позивачем-2 зазначено, що за результатами позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що власником домоволодіння ОСОБА_1 не виконано вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, що є порушенням абз.4 п.4 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, тому з метою усунення виявлених порушень позивачу встановлено вимогу до 16.09.2019 виконати припис від 03.07.2019 року, а саме - привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом перебудови будівлі, та до 14.09.2019 року повідомити Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про виконання припису.

Крім того, ОСОБА_1 , вважаючи припис від 14.08.2019 протиправним, прийнятим з порушенням чинного законодавства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 р. у справі №160/9483/19 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.10.2020р. у справі №160/9483/19, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 в адміністративній справі № 160/9483/19 - без змін.

Верховним Судом постановою від 13 грудня 2021 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 р. у справі №160/9483/19 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 р. у справі №160/9483/19, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в адміністративній справі № 160/9483/19 - без змін.

За приписами абзацу другого частини першої цієї статті у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зміст положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI дає змогу дійти висновку, що нею встановлено перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Зміст наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень.

Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Судом встановлено, що позивачем-2 було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 p. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 14.08.2019, які відповідачем було отримано, проте доказів їх виконання відповідачем матеріали справи не містять. Факт невиконання приписів підтверджений проведеними перевірками уповноваженими особами позивача-2.

Також, в межах виконавчого №65779507 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Тичинським Д.Є. складено акти державного виконавця від 08.11.2022 року та 02 грудня 2022 року, відповідно до яких встановлено, що на час виходу за адресою: АДРЕСА_1 норми припису від 03.07.2019 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил не виконані, об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 не приведено ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, рішення суду боржником не виконано.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 лютого 2022 року у справі № 932/14772/19, яке набрало законної сили, і яким скасовано постанову від 30.08.2019 № 32/А про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а саме, за невиконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За унормуванням ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підставою прийняття такого рішення суд зазначив неповідомлення контролюючим органом ОСОБА_1 про здійснення повторної позапланової перевірки, проведеної 14.08.2019, а також незабезпечення прав останнього під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття оскарженої постанови. Наявність зазначених порушень суд вважав достатньою для визнання протиправною і скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення.

З цього приводу суд зауважує, що виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

За принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Крім того, наявність суто формальних порушень при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не може слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої в цілому.

Згідно із частиною 2 статті 38 Закону № 3038-VI, за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із частиною 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 38 Закону № 3038-VI.

В постанові від 21 жовтня 2020 року по справі № 420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 року по справі №420/4209/19 дійшов висновку, що у випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону №3038-VI.

Отже, у випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною сьомою статті 376 ЦК України та частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI.

Водночас положення статті 38 Закону № 3038-VI встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Вказана позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 815/2311/15.

Водночас, визначальним та достатнім є встановлення у сукупності та послідовності фактів здійснення відповідачем будівництва без документів, що дають право на це, та не виконання вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Тягар доказування наявності перелічених фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, що звертається до суду, проте їх перевірка здійснюється судом.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 Верховний Суд сформував ряд ключових правових висновків щодо цієї категорії справ:

1) можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки;

2) в інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (а) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (б) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (в) належно затвердженого проекту, стаття 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Такий підхід є логічним та виправданим, позаяк такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Окрім іншого, Верховний Суд у зазначеному рішенні дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду за наслідками розгляду справ № 820/3183/16, № 813/6426/14, № 813/6284/14, № 814/2645/15, № 813/6423/14.

У справі, яка розглядається, встановлено, що ОСОБА_1 здійснив будівництво без документів, що дають право виконувати такі будівельні роботи.

Обставини самочинного будівництва об`єкту по АДРЕСА_1 встановлені як рішеннями суду у справі № 160/11685/19, так і рішеннями суду у справі 201/2886/15-ц та не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, в силу частини 4 статті 78 КАС України.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що обов`язковому (безальтернативному) знесенню об`єкт будівництва підлягає лише у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Крім того, відповідно до заяви Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради, яка направлена 11.01.2022 р. на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), виконання рішення суду у справі №160/11685/19 шляхом часткової перебудови неможливо, оскільки при цьому існує висока вірогідність обрушення елементів конструкції будівлі, будівельних матеріалів, що може створити небезпеку життю громадян, загрожує знищенням або частковим руйнуванням майна громадян сусідніх земельних ділянок.

Також відповідно до акту державного виконавця від 14.02.2022 року встановлено, що виходячи із конструктивних особливостей будівлі, а саме - залізобетонного каркасу, колони якого розташовані із порушенням Державних будівельних норм, усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 на даному конкретному об`єкті можливо виключно шляхом знесення будівлі.

За такого правового регулювання та встановлених судом обставин, будівництво об`єкту загальною площею 1353,9 кв.м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:185:0035 за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом, щодо якого правомірно заявлено вимогу про знесення, оскільки відповідач виконував будівельні роботи без відповідного документа та відмовляється усувати допущені порушення, при цьому перебудова зазначеного об`єкту самочинного будівництва без знесення неможлива з тих підстав, що існує висока вірогідність обрушення елементів конструкції будівлі, будівельних матеріалів, що може створити небезпеку життю громадян, загрожує знищенням або частковим руйнуванням майна громадян сусідніх земельних ділянок.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 16.08.2022 у справі № 1340/4767/18.

Отже, суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно побудований об`єкт будівництва загальною площею 1353,9 кв.м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:185:0035 за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо тверджень представника відповідача про порушення позивачами строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та наявність підстав для залишення без розгляду цього позову у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, який передбачений ст. 122 КАСУ, то суд зауважує наступне.

Правопорушення, вчинене відповідачем, носить характер триваючого, оскільки ним не було виконано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 p. та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 14.08.2019, яким вимагалося усунути порушення містобудівного законодавства шляхом усунення порушення ДБН Б. 2.2.-12-2018 «Планування і забудова території», привести об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства.

Ці приписи не було виконано ні протягом встановленого у них строку, ані після спливу цих строків.

В свою чергу відповідач не надав докази, що ним виконані вимоги, зазначені у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 p. та приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 14.08.2019, однак доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено, що вимоги приписів останнім не виконанні.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність порушень вимог ст. 122 КАСУ в частині строку звернення позивачів до адміністративного суду з цим позовом, а отже відсутні підстави для залишення його без розгляду.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З системного аналізу матеріалів справи та з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Беручи до уваги відсутність витрат суб`єктів владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь Дніпровської міської ради та Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради стягненню із відповідача не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75), Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 29-А) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ), третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 ), третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів 1, 2 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) про зобов`язання знесення об`єкта самочинного будівництва за рахунок особи, яка його здійснила - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) знести за власний рахунок самочинно побудований об`єкт будівництва загальною площею 1353,9 кв.м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:185:0035 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 17 квітня 2023 року.

Суддя І.В. Тулянцева