Справа № 140/8455/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8455/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 включно, щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн за період з 14.05.2022 по 03.07.2022 включно, та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 включно, нарахувати та виплатити додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн за період з 14.05.2022 по 03.07.2022 включно, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.04.2022 № 97, з 20.04.2022 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, по цей час проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 танкового взводу 8 танкової роти 3 танкового батальйону ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.05.2022 № 120, з метою забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, забезпечення заходів правового режиму воєнного стану позивача було відряджено на лінію бойового зіткнення, де було залучено до бойових дій у складі частини.

За період з 14.05.2022 по 03.07.2022 позивач проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

Відповідач за вказаний період неправильно здійснив нарахування та виплату додатковї винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), відповідно до якої виплата додаткової винагороди позивачу повинна була здійснюватися на підставі наказів командира частини в збільшеному розмірі до 100000 грн за період з 14.05.2022 по 03.07.2022 включно.

Згідно із наданою на звернення представника позивача довідкою-витягом з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , позивачу було виплачено грошову винагороду під час дії воєнного стану в таких розмірах: травень 2022 року 8000,00 грн, червень 2022 року 3000,00 грн, липень 2022 року 30000,00 грн. При цьому, відповідач здійснював виплати з розрахунку 30000,00 грн на місяць, тоді як необхідно було виплату здійснювати з розрахунку 100000,00 грн на місяць відповідно до кількості днів перебування на лікуванні та відпустці за станом здоров`я. Сума заборгованості, з урахуванням виплачених сум, за період з 14.05.2022 по 03.07.2022 складає 153741,80 грн.

Крім того, з невідомих причин, в порушення пункту 1 Постанови № 168, ВЧ НОМЕР_1 взагалі не нарахувала та не виплатила додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 включно, сума заборгованості за вказаний період складає 13000,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 166741,80 грн, а розміри виплат позивачу, які здійснила ВЧ НОМЕР_1 , не відповідають встановленим розмірам, які передбачені пунктом 1 Постанови № 168, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.01.2023 № 207 (а. с. 27-30) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій.

За фактом отримання поранення позивачем 14.05.2022, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 , було призначено та проведено службове розслідування, за результатами якого видано наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2022 № 1565, та згідно з яким дано розпорядження помічнику командира частини з ФЕР начальнику ФЕС про виплату всіх належних сум у зв`язку з пораненням, урахуванням попередньо виплачених сум та видано довідку про отримання травми від 01.08.2022 № 1565.

В довідках ВЛК від 03.06.2022 № 1106 (ВЧ НОМЕР_2 ), від 07.11.2022 № 2485 (ВЧ НОМЕР_2 ) вказано, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я, але не зазначалися медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командиром військової частини. Виходячи з цього, командир ВЧ НОМЕР_1 діяв у межах наданих повноважень згідно з чинним законодавством, а позивач мав звернутися до гарнізонної ВЛК про внесення відповідних змін або оскаржити до ЦВЛК чи у судовому порядку.

Позивачу нараховано та сплачено за період стаціонарного лікування з 14.05.2022 по 03.06.2022 згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2022 № 319 у серпні 2022 року додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн.

Крім того, з рапортом про виплату додаткової винагороди до 30000 грн за травень 2022 року позивач звернувся в грудні 2022 року, для виплати командиром підрозділу написаний рапорт по команді на командира частини та включено на виплату, яку буде здійснено в січні 2023 року, тобто, всі позовні вимоги позивача виконані.

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 35) позивач з доводами відзиву не погодився та зазначив, що відповідач підтверджує, що здійснення додаткової винагороди не виплачувалося за період з 04.06.2022 по 03.07.2022 у зв`язку із перебуванням позивача у відпустці для лікування не після тяжкого поранення. Проте, направлення позивача за рішенням ВЛК у відпустку за станом здоров`я стало наслідком проходження безперервного тривалого лікування позивача після отримання поранення (контузії), що свідчить власне про важкість отриманого поранення.

Позивач вважає, що якщо у ВЧ НОМЕР_1 були сумніви щодо важкості отриманого ним поранення, відповідач мав право та можливість звернутися до ВЛК за відповідним роз`ясненням, а не трактувати на власний розсуд вимоги законодавства та позбавляти позивача додаткової винагороди за вказаний період, на яку він має право.

Позивач також ствердив, що станом на день подачі відповіді на відзив додаткової винагороди до 30000 грн за травень 2022 року не отримав.

12.04.2023 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , у якій він повідомив, що відповідач 14.02.2023, разом із місячним грошовим забезпеченням, здійснив виплату додаткової винагороди за травень 2022 року в сумі 30000 грн, про що надано також копію скріншоту про отримання коштів (а. с. 39, 39 зворот).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.04.2022 № 97 (по стройовій частині), з 20.04.2022 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (а. с. 4), проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира танкового взводу танкової роти танкового батальйону ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.05.2022 № 120 (по стройовій частині) майора військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 відряджено для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, забезпечення заходів правового режиму воєнного стану на лінію бойового зіткнення (а. с. 5).

В період з 14.05.2022 по 03.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в міській лікарні «Мікрохірургія ока» м. Запоріжжя, а з 04.06.2022 по 03.07.2022 у відпустці, наданої терміном на 30 діб для лікування у зв`язку з хворобою, що підтверджується наказами командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.05.2022 № 121, від 04.06.2022 № 142, від 04.07.2022 № 172 (а. с. 11-15).

Згідно із довідкою ВЛК (ВЧ НОМЕР_2 ) від 03.06.2022 № 1106 позивачу виставлено діагноз із зазначенням причини: поранення, травма, так, пов`язані з проходженням військової служби, та зазначено, що на підставі статті 81 графи ІІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів (а. с. 16).

Відповідно до витягу з протоколу засідання № 2485 від 04.11.2022 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, постанову ВЛК ВЧ НОМЕР_2 в довідці ВЛК від 03.06.2022 № 1106 по причинному зв`язку травми відмінено, причина: травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини (а. с. 17).

Листом від 19.09.2022 № 388 відповідач, у відповідь на адвокатський запит, повідомив, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2022 № 319 начальнику ФЕС поставлено завдання про виплату позивачу всіх належних виплат згідно з нормативними документами за весь період безперервного стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я з 14.05.2022 по 03.06.2022 та з урахуванням попередньо виплачених сум, за вказаний період належні виплати були нараховані. Відпустка за станом здоров`я була надана позивачу у повному обсязі в період з 04.06.2022 по 03.07.2022. Позивачем була надана довідка ВЛК при ВЧ НОМЕР_2 від 03.06.2022 № 1106, у якій зазначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я, а не відпустки для лікування після тяжкого поранення (а. с. 9).

Згідно із довідкою-витягом з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 від 19.09.2022 № 548 (а. с. 9), від 09.01.2023 № 19 (а. с. 31), позивачу була виплачена грошова винагорода під час військового стану: в травні 2022 року 8000,00 грн, в червні 2022 року 3000,00 грн, в липні 2022 року 30000,00 грн, в серпні 2022 року 30000,00 грн та 47645,16 грн, у вересні 2022 року 30000,00 грн та 71354,84 грн.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія рапорту з резолюцією командира про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн з 01.05.2022 по 31.05.2022 (а. с. 32), а позивач у заяві від 12.04.2023 підтвердив, що 14.02.2023, разом із місячним грошовим забезпеченням, отримав додаткову винагороду за травень 2022 року, про що надав також копію скріншоту про надходження від ВЧ НОМЕР_1 14.02.2023 о 14:00 на картковий рахунок винагороди в загальному розмірі 59117,47 грн (а. с. 39 зворот).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, підлягають включенню особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в тому числі:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Підпунктом «в» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Потребує»: відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів.

Згідно із підпунктом «а» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Пунктом 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що відпустка за станом здоров`я військовослужбовцям у мирний час надається на 30 календарних днів. За медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування ВЛК приймає постанову про потребу у відпустці за станом здоров`я на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка за станом здоров`я ВЛК продовжується на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Згідно із пунктом 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

За приписами абзацу четвертого пункту 22.12 глави 22 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

Додатком 1 до Положення № 402 затверджено Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, статтею 81 якого передбачено назву хвороби, ступінь порушення функції «Стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників» та вказано контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб «Тимчасово непридатні. Потребують лікування, відпустки, звільнення тощо».

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відповідно до наказу від 04.06.2022 № 142 (по стройовій частині) була надана відпустка для лікування у зв`язку із хворобою (а. с. 14), на підставі довідки ВЛК ВЧ НОМЕР_2 від 03.06.2022 № 1106, у якій відсутній висновок про потребу у наданні відпустки для лікування після тяжкого поранення (а. с. 16), такого висновку про потребу у наданні відпустки для лікування після тяжкого поранення не має також і у протоколі засідання № 2485 від 04.11.2022 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (а. с. 17).

З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні правові та фактичні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 в розмірі 100000 грн під час перебування у період з 04.06.2022 по 03.07.2022 у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, оскільки у матеріалах справи відсутній висновок (постанова) ВЛК про потребу у наданні позивачу (після стаціонарного лікування з 14.05.2022 по 03.06.2022) відпустки для лікування саме після тяжкого поранення, а наявні у справі довідка ВЛК ВЧ НОМЕР_2 від 03.06.2022 № 1106 (а. с. 16) та протокол засідання № 2485 від 04.11.2022 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (а. с. 17) висновку про отримання позивачем тяжкого поранення та потребу у наданні у зв`язку із цим відпустки для лікування не містять.

Підпунктом 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 403 визначено, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку, проте доказів оскарження позивачем вказаних висновків ВЛК чи їх скасування не надано.

Суд також звертає увагу, що наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно із пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у чинній редакції) керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

При цьому, до набрання чинності змінами до Порядку № 260 згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29 також було зобов`язано керівників ВЛК під час надання рекомендацій про потребу у відпустці одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Крім того, статтею 10-1 Закону № 2011-ХІІ врегульовані питання щодо права військовослужбовців на відпустки, порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них, та пунктом 19 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо рівних можливостей матері і батька, які є військовослужбовцями, на догляд за дитиною в особливий період» від 29.07.2022 № 2490-ІХ) визначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії».

Тобто, на цей час законодавчо визначено такий вид відпустки, як відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, та підзаконними нормативно-правовими актами передбачено, що під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Суд не має повноважень визначати, чи отримане військовослужбовцем поранення є тяжким, оскільки відповідні висновки (постанови) з цього питання приймають ВЛК, а у випадку незгоди із такими висновками військовослужбовець має право оскаржити їх в адміністративному чи судовому порядку, а в подальшому (у разі внесення змін до відповідних довідок чи постанов ВЛК щодо тяжкості поранення в цілях надання відпустки та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168) звертатися із рапортом до командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди.

На думку суду, за чинного правового регулювання спірних правовідносин позивач не позбавлений права звернутися до відповідної ВЛК щодо отримання медичного висновку про ступінь важкості отриманого 14.05.2022 поранення, що потребувало надання йому саме відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 грн за час цієї відпустки, а після отримання такого медичного висновку звернутися до командира військової частини з рапортом про виплату додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови № 168 в розмірі 100000 грн за період з 04.06.2022 по 03.07.2022. Суд погоджується із доводами відповідача про те, що позивач має право звернутися до гарнізонної ВЛК про внесення відповідних змін до висновку (постанови) ВЛК або ж оскаржити таку постанову до ЦВЛК чи у судовому порядку. Суд також вважає, що відсутність у Положенні № 403 приписів щодо надання ВЛК медичних висновків про ступінь тяжкості поранення (для прийняття рішення командирами військових частин військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 грн за час цієї відпустки) не свідчить про те, що ВЛК на момент виникнення спірних правовідносин та не цей час вказаних медичних висновків не уповноважена надавати, адже відповідно до Постанови № 168 відпустки військовослужбовцям для лікування після тяжкого поранення повинні надаватися саме за відповідним висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, з вказаних мотивів у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 в розмірі 100000 грн за період з 04.06.2022 по 03.07.2022 (перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою) необхідно відмовити.

Стосовно виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн відповідно до Постанови № 168 під час перебування на стаціонарному лікуванні з 14.05.2022 по 03.06.2022 у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, суд зазначає, що наявними у справі доказами підтверджується нарахування та виплата позивачу за період стаціонарного лікування з 14.05.2022 по 03.06.2022, згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2022 № 319, у серпні 2022 року додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги щодо не нарахування та невиплати за період з 14.05.2022 по 03.06.2022 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн відповідно до Постанови № 168, є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Крім того, у зв`язку із виплатою позивачу 14.02.2023, разом із місячним грошовим забезпеченням, додаткової винагороди за травень 2022 року, та зважаючи на те, що позивач оскаржує саме не нарахування та невиплату додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 (а не порушення строків виплати чи виплату винагороди у неналежному розмірі), позовні вимоги щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 також не підлягають до задоволення.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач протягом спірного періоду (01.05.2022 03.07.2022) здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у повному розмірі, оскаржувані у цій справі дії ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх