Справа № 520/5583/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р.Справа № 520/5583/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 18.10.22 по справі № 520/5583/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання протиправним, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДСНС в Харківській області №149 о/с від 25 березня 2022 року про звільнення молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника 33 державного пожежно-рятувального поста 4 державного пожежно - рятувального загону; поновити ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді пожежного - рятувальника 33 державного пожежно-рятувального поста 4 державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС в Харківській області з 26 березня 2022 року; стягнути з Головного управління ДСНС в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 березня 2022 року по дату поновлення на роботі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Представник відповідача засобами системи "Електронний Суд" подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Харківській області про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що згідно наказу Головного управління ДСНС в Харківській області № 149 о/с від 25 березня 2022 року ОСОБА_1 звільнено із служби у запас Збройних сил України (із постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 6 Положення про порядок проходження служби військового захисту особами рядового і начальницького складу. Вказаним наказом позивача було звільнено в порядку дисциплінарного провадження. Зазначає, що копію оскаржуваного наказу позивач отримав менш ніж в місячний строк, до дати подання позову, і взагалі не розписувався про його отримання. Вказує, що відповідач не надсилав копію заяви про залишення позову без розгляду з копією розписки про отримання наказу про звільнення ані позивачу, ані його представнику, внаслідок чого останні були позбавленні можливості надати свої заперечення з приводу вказаної заяви та подати відповідні клопотання, на кшталт про витребування оригіналу вказаної розписки та проведення почеркознавчої експертизи. Стверджує, що після надходження заяви про залишення позову без розгляду із копією розписки позивача про отримання наказу про звільнення, суд мав повноваження винести ухвалу про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження з метою дослідження вказаного доказу. Зауважує, що 10.05.2022 позивач не отримував копію наказу Головного управління № 149 о/с від 25.03.2022 року про його звільнення, а також не давав розписку про його отримання. Наголошує, що зазначену розписку написано сторонньою особою з метою унеможливлення поновлення позивача на роботі. Зазначає, що відповідач не направляв копію заяви про залишення позову без розгляду з копією розписки про отримання наказу про звільнення, позивач та його представник не мали можливості завчасно надати заперечення та відповідні клопотання, внаслідок чого було винесено оскаржувану ухвалу.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року без змін. Зазначає, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин. Вказує, що з наказом про звільнення позивач ознайомився 10.05.2022, особисто прибув та отримав в Головному управлінні, що підтверджується розпискою. Стверджує, що позивач хоче вести суд в оману, трактуючи, що ним строк в 1 місяць на звернення до суду був дотриманий, при цьому останній, не надає точної дати отримання наказу, а навпаки заперечує, що ним складалася розписка. Зауважує, що дана розписка долучена разом з відзивом Головного управління, оскільки даний документ є частиною матеріалів службового розслідування. Наголошує, що всі документи були направлені на офіційну електрону адресу представника позивача, яка була зазначена в позовній заяві, та враховуючи той факт, що представник позивача є адвокатом, тому останній зобов`язаний відповідно до вимог чинного законодавства мати кабінет в системі «Електронний Суд», тобто, останній також отримав дані документи в системі і був з ними ознайомлений, мав достатньо часу підготувати заперечення на відзив або пояснення на клопотання про пропуск останнім строку на звернення до суду. Вказує, що 10.05.2022 року позивач прибув до Головного управління, з метою з`ясування питання звільнення його, написав відповідну заяву, та отримав у кадрового інспектора під розписку витяг з наказу про звільнення та довідки про нарахування грошового забезпечення. Вважає, що відповідно саме з даної дати і почався відраховуватися процесуальний строк на звернення до суду.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримували доводи поданої апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 12.06.2019 року по 25.03.2022 року ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у Головному управлінні ДСНС України в Харківській області, що відповідно до п. 2 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11.07.2013 року, є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно наказу Головного управління ДСНС в Харківській області №149 о/с від 25.03.2022 року ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас Збройних сил України (із постановкою на військовий облік) за підпунктом 6 пункту 176 Положення про порядок проходження служби військового захисту особами рядового і начальницького складу. Вказаним наказом позивача було звільнено в порядку дисциплінарного стягнення.

26.07.2022 року позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу відповідача №149 о/с від 25.03.2022 року про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

У позовній заяві позивач просить поновити строк на звернення до суду. В обґрунтування підстав поважності пропуску строку зазначає, що отримав на руки копію оскаржуваного наказу за місяць до моменту звернення до суду, що наразі неможливо підтвердити будь-якими доказами, проте така інформація буде з`ясована згодом, після надання відповідачем відзиву на даний позов. Вказує, що позивач мешкає в с.Руські Тишки Харківського району Харківської області, тобто майже прифронтовій зоні. Стверджує, що за першою змогою виїхав до м.Харків з метою пошуку адвоката та 20.07.2022 року уклав договір про надання правової допомоги №2007/2022 з адвокатом Турутею Захаром Олеговичем. На підставі викладеного просить поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача засобами системи "Електронний Суд" подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначив, що 25.03.2022 року наказом Головного управління №149 о/с позивача звільнено зі служби цивільного захисту, з наказом позивач ознайомився 10.05.2022 року, особисто прибувши та отримавши його у відповідача, що підтверджується розпискою. Вказав, що позивач не вклався в місячний строк для звернення до суду, а тому суд повинен, керуючись ч.3 ст.123 КАС України, залишити адміністративний позов без розгляду.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання відповідача та залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивач знав про існування свого порушеного права ще 10.05.2022 року, тому, оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст.168 КАС України встановлено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту наведених норм випливає, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, з аналізу вищевказаного вбачається, що законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 12.02.2020 року у справі №320/5468/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.09.2020 року у справі №380/2210/20.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Тому поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року у справі №813/3756/17 досліджував питання строків звернення до адміністративного суду. Так, суд зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Предметом розгляду в даній справі є, зокрема, правомірність наказу Головного управління ДСНС в Харківській області №149 о/с від 25 березня 2022 року про звільнення молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника 33 державного пожежно-рятувального поста 4 державного пожежно - рятувального загону.

Так, наказом Головного управління №149 о/с від 25.03.2022 року позивача звільнено зі служби цивільного захисту з 25.03.2022 року (а.с. 9).

З позовною заявою позивач звернувся до суду 26.07.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Харківського окружного адміністративного суду.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що отримав на руки копію оскаржуваного наказу за місяць до моменту звернення до суду, що наразі неможливо підтвердити будь-якими доказами, проте така інформація буде з`ясована згодом, після надання відповідачем відзиву на даний позов.

Зі змісту клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду вбачається, що з наказом від 25.03.2022 року №149 о/с позивач ознайомився 10.05.2022 року, особисто прибувши та отримавши його у відповідача, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 54).

В апеляційній скарзі позивач заперечує отримання копії наказу про звільнення 10.05.2022 року, оскільки він взагалі не розписувався про його отримання, та зазначає, що відповідач не надсилав копію заяви про залишення позову без розгляду з копією розписки про отримання наказу про звільнення ані позивачу, ані його представнику, внаслідок чого останні були позбавленні можливості надати свої заперечення з приводу вказаної заяви та подати відповідні клопотання, на кшталт про витребування оригіналу вказаної розписки та проведення почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів приймає як належні посилання позивача про порушення його права на надання заперечень стосовно поданого клопотання відповідача, з огляду на наступне.

Так, ч.9 ст.44 КАС України обумовлено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.8 ст.44 КАС України).

Відповідно до пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи, відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього, має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

Як вбачається із матеріалів справи, відзив на позов з доданими документами, в якому заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а також окреме клопотання про залишення позовної заяви без розгляду сформовано відповідачем у підсистемі «Електронний Суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або доказів надсилання таких документів до Електронних кабінетів інших учасників справи - відповідачем не надано.

В матеріалах справи міститься квитанція №16699 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, а саме: відзиву на позовну заяву з додатками; дата та час доставки зазначена: 10.08.2022 року 15:16; кому доставлено: фізична особа, РНОКПП: НОМЕР_1 , ПІБ: ОСОБА_2 ; від кого доставлено: фізична особа, РНОКПП: НОМЕР_1 , ПІБ: ОСОБА_2 . Вказане свідчить, що представником відповідача направлено до свого зареєстрованого Електронного кабінету відзив на позовну заяву, в якому містилось клопотання про залишення позову без розгляду, а також матеріали службового розслідування з вищевказаною розпискою про отримання наказу.

Доказів надіслання вказаних документів до позивача або його представника матеріали справи не містять.

За цим, посилання відповідача на те, що всі документи були направлені на офіційну електрону адресу представника позивача, яка була зазначена в позовній заяві, та враховуючи той факт, що представник позивача є адвокатом, тому останній зобов`язаний відповідно до вимог чинного законодавства мати кабінет в системі «Електронний Суд», тобто, останній також отримав дані документи в системі і був з ними ознайомлений, мав достатньо часу підготувати заперечення на відзив або пояснення на клопотання про пропуск останнім строку на звернення до суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надсилання листом з описом вкладення позивачу або його представнику копій поданих до суду документів або доказів надсилання таких документів до Електронних кабінетів позивача або його представника.

Колегія суддів вважає, що позивач та його представник не були обізнаними з поданим відповідачем відзивом на позовну заяву з доданими матеріалами, в тому числі клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, були позбавлені можливості надати пояснення та заперечення стосовно обставин справи та клопотання відповідача, заявити власні клопотання, що помилково не враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

Таким чином, мотиви суду першої інстанції, на підставі яких він дійшов висновку про відсутність підстав та належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, є передчасними.

Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, через пропуск строку на звернення до суду з позовною заявою, що відповідно є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням того, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав та належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом визнані судом передчасними, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року підлягає скасуванню, а справа №520/5583/22 направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 520/5583/22 скасувати.

Справу № 520/5583/22 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 17.04.2023 року