Справа № 320/13784/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року № 320/13784/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу Державної архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради

Київської області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови та

припису

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області про визнання протиправними дій Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області щодо проведення позапланової перевірки, оформленої актом від 22.09.2021 №9; визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №07-14/7 від 27.09.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною дванадцятою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.; визнання протиправним та скасування припису Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.09.2021 №07-11/10.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем зазначено про порушення відповідачем порядку проведення перевірки та порушення прав позивача у вигляді порушення перевірки у незаконний спосіб у зв`язку з чим, на думку позивача, результати проведення позапланової перевірки, зокрема припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 22.09.2021 №07-11/10 та постанова по справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 №07-14/7, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач свої правом на подачу відзиву не скористався, заяв чи клопотань до суду не надано.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Посадовими особами відповідача у період з 09.09.2021 по 22.09.2021 перевірено дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 22.09.2021 №9.

Перевіркою встановлено ознаки проведення будівельних робіт з будівництва додаткових входів шляхом демонтажу підвіконної частини стіни та влаштування дверей вхідної групи, що засвідчено фотофіксацією. Документів, що дають право на виконання підготовчих або будівельних робіт, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (ССІ)) під час перевірки не надано. Незабезпечення здійснення технічного та авторського нагляду при виконанні будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено порушення вимоги частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами позапланової перевірки відповідно до статті 41Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 254, 255 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення складено протокол від 22.09.2021, яким позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 27.09.2021.

22.09.2021 відповідачем винесено припис №07-11/10 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким позивача зобов`язано усунути допущені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності в термін до 22.11.2021.

Постановою від 27.09.2021 №07-14/7 по справі про адміністративне правопорушення за порушення позивачем частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частина 1, 2 статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12, ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Не погодившись із діями відповідача щодо проведення перевірки та прийнятими приписом та постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини сторін врегульовано Законом України від 20.05.1999 року №687-XIV "Про архітектурну діяльність", Законом України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю".

Відповідно до статті 7 Закону України "Про основи містобудування" державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно статті 8 вказаного Закону державне регулювання у сфері містобудування полягає в, зокрема, контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Суд звертає увагу, що відповідачем не повідомлено суд про підстави для проведення позапланової перевірки позивача, а також не надано відповідних доказів для підтвердження правомірності її здійснення.

Відповідно до пункту 11 Порядку посадові особи органів державного архітектурно- будівельного контролю під час проведення перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень.

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкції, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо - та відеотехніки.

За приписами пункту 15 Порядку №553, форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Відповідно до підпунктів 16, 17 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Згідно пункту 18 Порядку №553 акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Виходячи із системного аналізу наведених правових положень, можна дійти до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та постанова про притягнення до відповідальності суб`єкта містобудівної діяльності.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 826/20445/16.

Як вбачається із матеріалів справи, в акті за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 22.09.2021 №9 зазначено, що останній отримано 22.09.2021, втім позивач від підпису відмовився.

В подальшому, 22.09.2021 було складено протокол та припис, тобто в день складання акту, втім позивач відмовився від отримання та підписання протоколу від 22.09.2021 та припису від 22.09.2021 №07-11/10.

Відповідно до вимог пунку 3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. №244 (далі - Порядок 244) у разі відмови суб`єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано до суду доказів направлення на адресу позивача листа з повідомленням про вручення документів, які стали підставою для притягнення до відповідальності позивача.

Відповідач, з метою дотримання вимог Порядку №553, змушений був скористатись альтернативним повідомленням про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме направлення засобами поштового зв`язку відразу після відмови позивача отримати протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.09.2021 та припис від 22.09.2021 №07-11/10.

Втім, доказів дотримання вимог Порядку №533 відповідачем до суду не надано, як і не надано жодних пояснень з приводу спірних правовідносин.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 188-42 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

У матеріалах справи, що розглядалась, немає доказів, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення. Відтак, відповідачем не доведено, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18, від 30 січня 2020 року у справі №482/9/17.

Крім того, позивачем наголошено на необізнаності позивача про проведення перевірки, зазначивши, що відповідачем не було вручено направлення на проведення перевірки перед початком проведення останньої.

Так, судом встановлено, що в акті перевірки в розділі загальна інформація про проведення заходу державного нагляду (контролю) наявна інформація, що розпорядчий документ, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю) від 08.04.2021 №07-08/179 та від 08.04.2021 №202.

Відтак, суд наголошує, що зазначені вище документи відповідачем не надано до суду та не містяться в матеріалах справи.

Також суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні докази, що у період з 09.04.2021 по 22.04.2021 відповідачем вже було проведено позапланову перевірку на належному позивачі об`єкті та порушення, які встановлені відповідачем під час перевірки в квітні 2021 року є ідентичними з тими, що встановлені в результаті перевірки проведеної у вересні 2021 року, результати якої є предметом оскарження в даній справі.

Суд бере до уваги, що наявне в матеріалах справи направлення на проведення позапланової перевірки датоване 08.04.2021, а перевірку проведено з 09.09.2021 по 22.09.2021, що свідчить про проведення перевірки позивача без належних на те підстав.

Оскільки відповідачем, як суб`єкт владних повноважень, не виконано свого обов`язку та не забезпечив участь суб`єкта містобудування у проведенні перевірки з 09.09.2021 по 22.09.2021 у спосіб, встановлений Порядком №553, а також допущено порушення процедури проведення перевірки, тому складений за наслідками такої перевірки акт суб`єкта владних повноважень не може мати будь-яких правових наслідків, а прийнятий на його підставі припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача як суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням цього адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись статтями 72 - 77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу Державного архітектурно - будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області щодо проведення позапланової перевірки оформленої актом від 22.09.2021 №9.

Визнати протиправним та скасувати припис відділу Державного архітектурно - будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.09.2021 №07-11/10.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 27.09.2021 №07/14/7.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань відділу Державного архітектурно - будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 )

Відповідач - Відділ Державного архітектурно - будівельного контролю Вишгородської міської ради Київської області (; 07301, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.