Справа № 280/6128/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 квітня 2023 року Справа № 280/6128/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення (перевизначення) ОСОБА_1 індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 0,08333 на 0,73385 при переведенні з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком 12.07.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 12.07.2022, при якому використати індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 0,08333 та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією за цей період та перерахованою пенсією за цей період на підставі рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 12.07.2022 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. При обчисленні пенсії за віком відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2019, 2020, 2021 роки, а саме 10 846,27 грн. Разом із тим, відповідачем перевизначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 0,08333 на 0,73385, із чим позивач не погоджується. Посилаючись на статтю 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вважає такі дії протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №280/6128/22; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 22.11.2022 №44320), в якому пояснив, що пенсія позивача обчислена з урахуванням страхового стажу 32 роки 08 місяців (стаж враховано по 18.01.2015) та із заробітної плати 7959,61 грн., визначеної за періоди роботи з 01.10.1994 по 30.09.1999 та з 01.07.2000 по 18.01.2015, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2019-2021 роки (10846,37 грн.), індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 0,73385. Пенсію встановлено у розмірі 2 640,71 грн., де 2 600,17 грн. - основний розмір пенсії; 40,54 грн. - доплата за понаднормативний стаж роботи. За результатами перерахунку розмір пенсії позивача зріс на 340,71 грн. З урахуванням викладеного зазначає, що пенсія позивачу перерахована вірно, у відповідності до норм чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.08.2008 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З 08.02.2022 ОСОБА_1 набула права на вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.07.2022 позивачем подано заяву за призначенням/перерахунком пенсії, на підставі якої відповідачем здійснено переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший.

При обчисленні пенсії позивача по інвалідності відповідач застосовував показник середньої заробітної плати за 2014 2016 роки (3 764,40 грн.), середньомісячний заробіток позивача у розмірі 5217,11000, в результаті чого індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складав 0,84333.

Водночас, при обчисленні пенсії позивача за віком відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2019 2021 роки (10 846,37 грн.), середньомісячний заробіток позивача у розмірі 7959,61000, в результаті чого індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складав 0,73385.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 27.07.2022 про перерахунок пенсії із застосуванням раніше розрахованого коефіцієнту заробітної плати 0,84333, однак листом відповідача (Відділу обслуговування громадян №5) від 11.08.2022 №8317-7658/В-02/8-0800/22 позивача повідомлено, що її пенсія обчислюється відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства. Аналогічну відповідь надано на запит представника позивача з цього ж питання (вих. від 23.09.2022 №0800-0208-8/39466).

Незгода ОСОБА_1 із розрахунком її індивідуального коефіцієнту заробітної плати на рівні 0,73385 зумовила звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Тобто, зазначеною нормою визначено формулу при розрахунку пенсії за віком, що встановлює її пряму залежність від розміру страхового стажу та заробітної плати особи.

Так, зокрема, за правилами частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх100%, де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

З наведених норм можна дійти висновку, що при обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт трудового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач погоджується із тим, що при обчисленні пенсії за віком відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2019 2021 роки (10 846,37 грн.). Також, позивачем не оскаржується визначення середньомісячного заробітку на рівні 7959,61000 при розрахунку пенсії за віком.

Однак, на думку позивача, відповідач мав застосувати індивідуальний коефіцієнт заробітної плати у розмірі 0,84333, як при обчисленні пенсії по інвалідності.

Проте, суд із такими твердженнями не погоджується та звертає увагу, що розмір індивідуального коефіцієнту заробітної плати знаходиться у прямому взаємозв`язку із розміром фактичної заробітної плати застрахованої особи та розміром середньої заробітної плати в Україні за відповідний період.

Отже, враховуючи, що при обчисленні пенсії позивача за віком вищезазначені показники зазнали змін, відповідно, змінився також індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. При цьому, дійсно, він зменшився, однак це пов`язано із співвідношенням фактичного заробітку позивача та розміром середньої заробітної плати за 2019 2021 роки (10 846,37 грн.). Натомість, загальний розмір пенсії за віком збільшився порівняно із розміром пенсії по інвалідності, а не зменшився.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного вище, судом не встановлено протиправності дій відповідача при зменшенні індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача з 0,08333 до 0,73385, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 18.04.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко