Справа № 300/505/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. справа № 300/505/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 22.11.2022 №314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач ОСОБА_1 ), 13.02.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 22.11.2022 №314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з оскаржуваною постановою не згідний, вважає її, такою, що винесена безпідставно, без урахування дійсних обставин справи, розгляд справи та винесення постанови неправомірним, а тому її необхідно скасувати, що мотивував таким. Оскаржувана постанова винесена начальником відділу державного нагляду (контролю) Герасимко І.М. за результатами розгляду акту № 324816 від 25.10.2022 складеного старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Вишневським В.О. Позивач зазначає, що про наявність постанови дізнався 10.02.2023, коли отримав постанову державного виконавця Тисменицького відділу державної виконавчої служби. Повідомлення про розгляд справи про розгляд протоколу про застосування адміністративно-господарського штрафу № 314964 від 22.11.2022 позивач не отримував. Зазначає, що при складанні акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 324816 від 25.10.2022 не було зазначено, що автомобіль ГАЗ САЗ р. н. НОМЕР_1 належить іншому власнику ОСОБА_2 . Позивач просить звернути увагу, що він не зареєстрований, як фізична особа-підприємець та не займається господарською діяльністю у сфері вантажного автомобільного транспорту, тобто не є автомобільним перевізником у розумінні частини 1 статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач не погоджується із винесеною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 20.02.2023 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.14-15).

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.02.2023. У даному відзиві представник відповідача зокрема зазначила, що під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 22.11.2022 №314964. Згідно акту від 25.10.2022 № 324816 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зокрема встановлено, таке: «Направлення на перевірку 24.10.2022 № 013063. Під час перевірки виявлено порушення «стаття 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив водія індивідуальною контрольною книжкою водія обліку робочого часу, а також полісом особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, чим порушив ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, а саме індивідуальної контрольної книжки водія обліку робочого часу, а також полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті. Пояснення водія про причини порушень: «Не надав». Представник відповідача просила звернути увагу, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту № 324816 було призначено на 22.11.2022, про що позивачу був направлений рекомендованим лист-повідомлення від 02.11.2022 № 38790/825.4/24-22. 18.11.2022 даний рекомендований лист був отриманий позивачем, підтвердженням цього є повідомлення про вручення поштового відправлення, та відстежується з сайту Укрпошти по ШКІ 816. Враховуючи зафіксовані порушення законодавства було винесено постанову № 314964 від 22.11.2022 прийнятою на основі акту № 324816 від 25.10.2022, вищезазначена постанова була направлена позивачу супровідним листом від 23.11.2022 № 42645/825.4/24-22, та отримана позивачем 02.12.2022. (а.с. 19-37).

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 27.03.2023 (а.с.59-60). У даній відповіді на відзив позивач наводить свої твердження та заперечення, зокрема зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача скористалася своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив, яке надійшло на адресу суду 03.04.2023 (а.с.69-73). У даному запереченні на відповідь на відзив представник відповідача наводить свої аргументи та твердження, зокрема зазначає, що стосується посилань позивача у відповіді на відзив, що відповідачем не було повідомлено його про час та місце розгляду справи, поштові відправлення були опущені листоношою в поштову скриньку, також нею підписані рекомендовані повідомлення про вручення, то з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №324816 призначено на 22.11.2022, про що позивачу направлений рекомендований лист з повідомленням від 02.11.2022 №38790/825.4/24-22. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу Відділу з відміткою про вручення 18.11.2022. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі обставини.

Керуючись Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком здійснення державного контрою на автомобільному транспорті, у відповідності до завдання на перевірку з 24.10.2022 по 30.10.2022 № 7352/28/27-22, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті проводилась рейдова перевірка на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 № 320/03/13-18, місце перевірки: на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки висадки пасажирів, стоянках таксі i транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на території відповідно до системи адміністративного устрою України: Івано-Франківської області (а.с.38).

25.10.2022 о 09:30 під час перевірки старшим державним інспектором Вишневським В.О. на а/д Н-10, Стрий-Мамалига 105 км + 900, с. Чукалівка зупинено транспортний засіб ГАЗ-САЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 за керуванням ОСОБА_3 та запропоновано водію надати документи передбачені ст. 48 Законом України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезень вантажів. За результатами перевірки складено акт № 324816 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.10.2022 (а.с. 9).

У водія ОСОБА_3 під час перевірки 25.10.2022 наявна накладна № 97 від 19.10.2022 (відпущено - ОСОБА_4 , від кого прийнято - ФОП ОСОБА_5 , вантаж, що перевозився - дрова твердих порід), накладна № 1 від 25.10.2022 (кому - с. Радча, від кого - ПП ОСОБА_6 , вантаж - дрова колоті) (а.с. 45-46).

Підставою для складення акту № 324816 стало те, що під час огляду наданих на вимогу старшого інспектора відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області документів встановлено відсутність у водія транспортного засобу індивідуальної контрольної книжки водія, та полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті (а.с. 9).

В акті перевірки зроблено відмітки, що водій транспортного засобу з актом ознайомлений, пояснень та зауважень не надав. Також з матеріалів відеозапису рейдової перевірки від 25.10.2022 вбачається, що водій ОСОБА_3 відсутність індивідуальної контрольної книжки водія, та полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті не заперечував, а навпаки вказав, що вищезгадані документи не надано позивачем.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту № 324816 призначено на 22.11.2022, про що позивачу направлено рекомендований лист з повідомленням від 02.11.2022 № 38790/825.4/24-22. 18.11.2022, даний рекомендований лист отриманий позивачем, підтвердженням цього є повідомлення про вручення поштового відправлення та трекер відстеження з офіційного сайту Укрпошти по ШКІ 16 (а.с. 41-42). Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області вжиті вичерпні дії щодо завчасного повідомлення позивача про розгляд справи, проте на розгляд справи позивач не з`явився.

Враховуючи зафіксовані порушення законодавства, 22.11.2022 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову № 314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 цього Закону, а саме індивідуальної контрольної книжки водія, та полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 314964 від 22.11.2022 направлена позивачу супровідним листом від 23.11.2022 № 42645/825.4/24-22 та отримана ним 02.12.2022 (а.с. 44).

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно пункту 4 зазначеного Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, регламентується Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (п. 3 Порядку №1567 ).

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 3 Порядку №1567 встановлено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Таким чином, Відділ державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, яке уповноважене здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно положень статті 39 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення (частина 1).

Частиною 2 статті 39 Закону №2344-III визначено перелік документів для регулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 727 від 19.08.2020, чинній на час проведення перевірки транспортного засобу позивача).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пункту 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Суд зазначає, що з огляду на доводи позивача перевіряє дотримання відповідачем порядку оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, наслідком чого і стало застосування адміністративно-господарських штрафів згідно оскаржуваної постанови.

Так, суд зазначає, що згідно пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21 Порядку №1567).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку №1567).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку №1567).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27 Порядку №1567).

Так, судом у цій справі встановлено, що оскаржувану постанову від 22.11.2022 № 314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято на підставі розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема оформленого акту від № 324816 від 25.10.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що позивачу направлено рекомендований лист з повідомленням від 02.11.2022 № 38790/825.4/24-22. 18.11.2022 даний рекомендований лист отриманий позивачем, підтвердженням цього є повідомлення про вручення поштового відправлення.

Щодо індивідуальної контрольної книжки, суд зазначає таке.

Аналіз норми ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством. Тобто перелік документів зазначених у Законі не є вичерпним.

За змістом пункту 15 Порядку, затвердженого постановою Уряду № 1567 від 08.11.2006 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, а також додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пунктом 6.1 Положення №340 визначено, що автобуси, які використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутках протяжністю понад 50 км., вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пунктом 6.3 Положення № 340 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Згідно пункту 7.1. Положення № 340, органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

3 врахуванням вище викладеного положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а саме індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення для фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Таким чином, дане порушення правомірно зафіксовано відповідачем в акті перевірки, а доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, суд звертає увагу на таке.

Порядок здійснення обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті передбачено «Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №959 від 14.08.1996 (далі Положення №959).

Відповідно до п. 1 Положення №959 страхуванню підлягають працівники транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме: водії автомобільного транспорту.

Згідно з п.4 до Положення №959 страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Відповідно до статті 7 Закону "Про страхування" до обов`язкового виду страхування, зокрема, віднесено особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відсутність полісу/договору обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, наявність якого передбачено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» зафіксовано в акті № 324816 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.10.2022.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_3 з актом № 324816 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.10.2022 ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував та не зазначив в поясненнях водія про причини порушення.

Відповідно до частини першої статі 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 314964 від 22.11.2022, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи викладене акт № 324816 від 25.10.2022 разом із супровідним листом направлено на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області.

Відповідно до п. 26 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Рекомендованим листом з повідомленням № 38790/825.4/24-22 від 18.11.2022, позивача викликано для розгляду справи на 22.11.2022 з 10.00 до 12.00.

В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач розглянув справу без його участі, чим нібито позбавив його права на захист та надання доказів невинуватості.

Матеріалами справи підтверджено, що даний рекомендований лист отриманий позивачем 18.11.2022, що піддержується повідомленням про вручення поштового відправлення з датою та розпискою в одержанні, тобто відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи. Зазначене свідчить, що позивач мав можливість прибути 22.11.2022 до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області для розгляду справи.

Враховуючи зафіксовані порушення законодавства, 22.11.2022 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову № 314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 цього Закону, а саме індивідуальної контрольної книжки водія, та полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 314964 від 22.11.2022 направлена позивачу супровідним листом від 23.11.2022 № 42645/825.4/24-22, та отримана ним 02.12.2022

Щодо посилання позивача на те, що дане повідомлення про розгляд справи та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 314964 від 22.11.2022 опущені листоношою ОСОБА_7 в поштову скриньку, а також нею були підписані рекомендовані повідомлення про вручення, суд не бере до уваги, адже відповідач не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання позивачем поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується дотриманням відповідного строку направлення повідомлення. Надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за місцезнаходженням позивача є належним виконанням обов`язків відповідача щодо інформування суб`єкта господарювання про автомобільний транспорт. При цьому відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє листи, та адресатом, в даному випадку позивачем, перебувають поза контролем відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 по справі №819/1790/18.

Також Верховним Судом у постанові від 01.03.20218 у справі №820/4810/17 висловлена така правова позиція з аналогічного питання: "…відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу."

Отже, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Щодо тверджень позивача про те, що він не є перевізником, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі якого позивача притягнуто до відповідальності слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладається виключно на автомобільних перевізників.

Водночас норми Закону України «Про автомобільний транспорт» не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду від 16.04.2015 у справі № K/800/41722/13.

Приписами статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт» передбачено наявність спеціального суб`єкта відповідальності - автомобільного перевізника.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно із наданим водієм ОСОБА_3 під час перевірки страхового полісу № AT/2939649 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.10.2022, відповідно до якого страхувальник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), забезпечений транспортний засіб ГАЗ-САЗ, номерний знак НОМЕР_4 .

Пунктом 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого Постановою КМУ № 207 від 25.02.2009 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: - накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 1.1. ч. 1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до пп. 1.6. 1.6. власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Судом досліджено страховий поліс за № АТ/2939649, відповідно до якого страхувальник ОСОБА_1 забезпечений транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 50).

Тобто, згідно із наданого водієм ОСОБА_3 під час перевірки страхового полісу № AT/2939649 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.10.2022, відповідно до якого страхувальник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), забезпечений транспортний засіб ГАЗ-САЗ, номерний знак НОМЕР_4 , тобто фактично страхувальником вказаного транспортного засобу та особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу є ОСОБА_1 , та особою яка несе відповідальність, яка застосовується до автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за відсутність на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Аналогічні висновки викладені в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 0940/2471/18.

Щодо тверджень позивача, щодо того, що він не зареєстрований як фізична особа-підприємець та не займається господарською діяльністю у сфері вантажного автомобільного транспорту, суд зазначає таке.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. ст. 39 48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична-особа підприємець, дата запису про проведення державної реєстрації - 29.09.2020, номер запису 000012337, адреса АДРЕСА_1 , вказано контактний номер телефону НОМЕР_5 , аналогічний номер зазначений позивачем в позовній заяві. Основним видом діяльності товариства є: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Крім того, іншими видами економічної діяльності позивача, зокрема, є: виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; постачання готових страв для подій; неспеціалізована оптова торгівля; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Суд звертає увагу, що 01.10.2021 набули чинності зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт» в тому числі до статті 60 цього Закону.

Так згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не розмежовується, які саме повинні бути перевезення вантажу зокрема на договірних умовах чи для власних потреб.

Щодо правомірності постанови, суд зазначає таке.

Постанова відповідача про накладення штрафу винесена щодо позивача, у зв`язку з допущенням ним порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 цього Закону.

Суд звертає увагу, що відсутність на момент перевірки у водія хоча б одного документу передбаченого статті 48 вказаного закону є порушенням законодавства про автомобільний транспорт та є підставою для накладення штрафу.

Нормою абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.ст. 39 48 цього Закону у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Враховуючи той факт, що позивачем правомірно забезпечено свого водія накладними на товар та не забезпечено його індивідуально-контрольною книжкою та полісом особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу є правомірною, оскільки санкція встановлена саме за не надання хоча б одного документу під час перевірки.

Отже, постанова Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області від 22.11.2022 № 314964 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, у сумі 17000 грн відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України. Тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, яка не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області (, вул. Тополина, 3, с. Угорники, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 76492) про визнання протиправною та скасування постанови № 314964 від 22.11.2022, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.