Справа № 160/111/22
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 160/111/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 р. (суддя Букіна Л.Є.) по справі за позовом ОСОБА_1 до управління МВС України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про оскарження рішення суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

05.01.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнював, до управління МВС України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про оскарження рішення суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, де просив:

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за затримку виплати грошового забезпечення з 19.06.2019 по 18.11.2021 року, вказавши її суму без врахування утримання податків та. інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористані 30 днів чергової відпустки за 2011 рік, без врахування утримання податків та. інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16 у сумі 6266.7 грн.;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористані 30 днів чергової відпустки за 2012 рік, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16 у сумі 6266.7 грн.;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористані 30 днів чергової відпустки за 2013 рік, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16 у сумі 6266.7 грн.;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористані дні чергової відпустки за 2016 рік, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16 вказавши суму компенсації та кількість днів нарахування;

- розрахувати і стягнути з УМВС України на Придніпровській залізниці грошову компенсацію за невикористані дні чергової відпустки за 2017 рік, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та у відповідності до постанови Верховного Суду України від 21.09.2017 у справі № 6-2597цс16 вказавши суму компенсації та кількість днів нарахування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022р. адміністративний позов задоволений частково.

Зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки протягом 2011-2013 р., а також за 2016 та 2017 роки, а в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, що призвело до винесення оскаржуваного рішення.

Дослідивши матеріали, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. по справі № 804/5324/15 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 03.11.2011 р. по 26.02.2014 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 р. по справі № 804/445/16 позов ОСОБА_1 до Управління МВС України на Придніпровській залізниці про зобов`язання вчинити певні дії - задоволений частково. Зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці зарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 03.11.2011 р. по 26.02.2014 р. в розмірі 38 119,81 грн, а в решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 р. скасовано, позов задоволений частково, зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці зарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 03.11.2011 р. по 26.02.2014 р. в розмірі 61 433,98 грн, а в решті позову відмовлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 р. по справі № 160/8702/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у 2018,2019 роках, стягнуто з Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2019 р. по 18.06.2019 р. в розмірі 6153 грн та зобов`язане Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 р. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 р. змінене, а саме, в абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри 6153,43 грн змінити на 7334,14 грн, а в решті рішення залишене без змін.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 р. по справі № 160/2429/21 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці, МВС України про перерахування та стягнення грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 11.04.2017 р. по 28.02.2019 р., грошової компенсації за невикористану чергову відпустку за 2017 р. та 2018 р., одноразової грошової допомоги при звільненні станом на 10.06.2018 р. відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 р. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 р. залишене без змін.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо грошової компенсації за невикористану чергову відпустку за 2017 р. необхідно відмовити.

Листом Управління МВС України на Придніпровській залізниці № 49 від 26.02.2016 р. повідомлено позивача про те, що грошове забезпечення, за січень-серпень 2011 р., та за червень серпень 2015 р. нараховане за всі календарні дні відповідних місяців проходження ОСОБА_1 служби в Управлінні МВС України на Придніпровській залізниці. Грошове забезпечення за червень серпень 2015 р. нараховане за всі календарні дні проходження служби в Управлінні МВС України на Придніпровській залізниці в червні серпні 2015 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 р. по справі № 804/3807/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, зобов`язане МВС України визначити посаду на яку поновлений, орган в якому поновлений на службі та спеціальне звання ОСОБА_1 . Стягнуте з МВС України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі з 23.12.2016 р. по 10.04.2017 р. в розмірі 10 223, 84 грн, а в решті позову відмовлено.

Згідно відзиву відповідача встановлено, що « ОСОБА_1 проходив службу в ОВС України з 2004 р.

Наказом Управління МВС України на Придніпровській залізниці №80 о/с від 21.08.2015 р. майор міліції ОСОБА_1 , старший оперуповноважений групи кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ Вузол звільнений з ОВС України в запас за п.64 «Г» (через скорочення штатів) з 31.08.2015 р. Наказом УМВС України на Придніпровській залізниці від 04.09.2015 р. №83 о/с внесені зміни до наказу УМВС від 21.08.2015 р. № 80 о/с ОСОБА_1 вважається звільненим з 04.09.2015 р. в зв`язку з перебуванням на лікарняному.

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 р. по справі №804/958/16 ОСОБА_1 поновлений в ОВС, стягнений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно наказу №6 о/с від 08.06.2018 р. ОСОБА_1 звільнений з ОВС за ст. 64 «г» (через скорочення) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 р. по справі № 0440/5408/18 наказ № 6 о/с від 08.06.2018 р. скасований.

Наказом УМВС України на Придніпровській залізниці від 18.06.2019 р. № 3 о/с згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС майор міліції ОСОБА_1 звільнений з органів МВС у запас за п. 64 «» (через скорочення штатів) з посади старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ Вузол Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 18.06.2019 р.

На момент поновлення та звільнення ОСОБА_1 не набув статусу поліцейського, в зв`язку з чим не має права на застосування постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядку № 260 при нарахуванні грошового забезпечення за час проходження ОСОБА_1 служби.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалося з основних та додаткових видів грошового забезпечення, встановлених та нарахованих в серпні 2015 р. відповідно наказів УМВС, постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу ОВС, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499, а саме: посадовий оклад 800 грн; оклад за спеціальним званням 125 грн, надбавки за вислугу років 25% 231,25 грн та надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% 578,13 грн, а всього 1734,38 грн

Щодо стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки а 2011,2012,2013,2016,2017 роки ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Наказом МВС України від 08.06.2015 р. № 664 Управління МВС України на Придніпровській залізниці ліквідоване.

Так, ОСОБА_1 поновлювався на службі, як особа начальницького складу ОВС за рішенням судів відповідно п.5 розділу Х1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про міліцію», що вже втратив чинність.

У зв`язку з цим фактично службові обов`язки за посадою ОСОБА_1 не виконував, і розрахувати кількість діб невикористаної ним відпустки не надається можливим».

Оскільки нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини необхідно застосовувати трудове законодавство.

Статтею116 КЗпП України передбачено, що «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму».

Згідно статті 117 КЗпП України встановлено, що «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору».

Судом встановлено, що відповідач ще не виплатив грошове забезпечення позивачу, що необхідно було виплатити на день звільнення, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення компенсації за затримку виплати грошового забезпечення.

Відповідно «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою КМ України № 114 від 29.07.1991 р. встановлено, що « 56. Особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров`я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористані дні відпусток, а також додаткової відпустки, особам рядового і начальницького складу, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства».

Судом встановлено, що після звільнення ОСОБА_1 зі служби йому не виплачена компенсація за невикористані дні відпустки протягом 2011-2013 років та в 2016 р., що є порушенням прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, та скасування рішення суду першої інстанції в частині нарахування та виплати компенсації за невикористані дні відпустки в 2017 р., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 315,317,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 р. скасувати та відмовити в задоволенні позову в частині нарахування та виплати компенсації за невикористані дні відпустки в 2017 р. , а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова