Справа № 420/15928/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/15928/22
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року по справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2022 року №4404-п, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просило: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 27.10.2022 року №4404-п.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.2022 року представнику було вручено наказ відповідача від 27.10.2022 року №4404-п про проведення фактичної перевірки позивача за період діяльності з 12.11.2019 року до дати закінчення фактичної перевірки. Наказ обґрунтовано положеннями ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Вважаючи наказ протиправним, позивач звернувся за судовим захистом.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп.191.1.4 п.191.1 ст.191, пп.191.1.14 п.191.1 ст.191, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України прийнято наказ від 27.10.2022 року №4404-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Південьагропереробка» ()», з 03.11.2022 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 12.11.2019 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Підставою для прийняття даного наказу слугував проведений доперевірочний аналіз, за результатами якого встановлено можливі порушення податкового законодавства та іншого законодавства допущене суб`єктом господарювання СГ ТОВ «Південьагропереробка» () у липні місяці 2022 року, а саме: згідно податкової накладної від 30.06.2022 року №137 (зареєстрована 18.07.2022 року), яка відображена у декларації з податку на додану вартість за липень 2022 року в розділі І. «Податкові зобов`язання» задекларована реалізація товару «Горошок зелений конс., ж/б без ключа, 420г, 420 відновлений (ТМ Дара)» не платнику податку на додану вартість по коду 00 - на загальну суму 145 152,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 192,00 грн. Вищезазначене може свідчити про здійснення розрахунків готівкою неплатником ПДВ з підприємством, фізичною особою-підприємцем або фізичною особою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з порушенням меж граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідними Положенням НБУ №148 від 29.12.2017 року «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами і доповненнями).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (вул. Крайня, 1А, с. Мирне, Одеський р-н., Одеська обл., 67652, ідентифікаційний код 31822249) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2022 року № 4404-п - відмовлено повністю.

На вказане рішення суду Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, СГ ТОВ «Південьагропереробка» є юридичною особою суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює свою господарську діяльність за адресою: Одеська область, Біляївський район с. Мирне, вул. Крайня, 1/А.

27.10.2022 року Головне управління ДПС в Одеській області видало Наказ №4404-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Південьагропереробка» (код ЄДРПОУ - 31822249)», яким на підставі ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України було наказано провести фактичну перевірку СГ ТОВ «Південьагропереробка», податкова адреса: Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня, 1/А, адреса господарського об`єкта: Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Крайня, 1/А, з 03.11.2022 року тривалістю 10 діб, за період діяльності з 12.11.2019 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Посадові особи Головного управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 27.10.2022 року №4404-п та направлень від 03.11.2022 року з метою здійснення фактичної перевірки здійснили виїзд за адресою СГ ТОВ «Південьагропереробка», однак їм було відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки, про що було складено відповідний акт від 04.11.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2022 року на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області було подано доповідну записку від начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області, в якій було зазначено, що відділом фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області в ході проведення доперевірочного аналізу встановлено можливі порушення податкового та іншого законодавства, допущені суб`єктом господарювання СГ ТОВ «Південьагропереробка» у липні місяці 2022 року, а саме: згідно податкової накладної від 30.06.2022 року №137 (зареєстрована 18.07.2022 року), яка відображена у декларації з податку на додану вартість за липень 2022 р. в розділі І. «Податкові зобов`язання» задекларована реалізація товару «Горошок зелений конс., ж/б без ключа, 420г, 420 відновлений (ТМ Дара)» не платнику податку на додану вартість по коду 00 - на загальну суму 145 152,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 192,00 грн. Вищезазначене може свідчити про здійснення розрахунків готівкою неплатником ПДВ з підприємством, фізичною особою-підприємцем або фізичною особою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з порушенням меж граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідними Положенням НБУ №148 від 29.12.2017 року «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями).

У зв`язку з цим, управлінням податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області було запропоновано керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.69.2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України «...у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів...» провести фактичну перевірку СГ ТОВ «Південьагропереробка» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З урахуванням зазначеного, вказані обставини й стали підставою для прийняття відповідачем спірного наказу від 27.10.2022 року №4404-п про проведення фактичної перевірки позивача.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з вимогами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до вимог пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Таким чином, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 80.5 ст.80 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 1-4 пп.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Абзац 5 пп.81.1 ст.81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз.6 пп.81.1 ст.81 ПК України).

З наведених норм вбачається, що платник податку та/або посадові (службові) особи платника податків (його представники або особи, які фактично проводять розрахункові операції) мають право не допускати посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадку непред`явлення або не надіслання визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами 2-4 п.81.1 ст.81 ПК України, або у випадках оформлення документів, вказаних в абзацах 2-3 п.81.1 ст.81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 27.10.2022 року №4404-п відповідає вимогам, що передбачені до його змісту абз.3 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а саме містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид, підстави для проведення перевірки, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, а також підписаний заступником керівника контролюючого органу та скріплений печаткою цього контролюючого органу, підставою для проведення перевірки в даному випадку зазначено пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Як зазначає суд першої інстанції, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

На думку суду першої інстанції, посилання в наказі від 27.10.2022 року №4404-п на ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України як на підставу для проведення перевірки є цілком обґрунтованим та законним.

Суд першої інстанції зазначає, що за результатами розгляду справи фактів порушення прав позивача з боку відповідача не доведено.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту оскаржуваного наказу №4404-п від 27.10.2022 року вбачається, що в основу проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Південьагропереробка», відповідачем покладено зокрема ст. 20 та підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Як вже зазначалось вище, 20.10.2022 року на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області було подано доповідну записку від начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області, в якій було зазначено, що відділом фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області в ході проведення доперевірочного аналізу встановлено можливі порушення податкового та іншого законодавства, допущені суб`єктом господарювання СГ ТОВ «Південьагропереробка» у липні місяці 2022 року, а саме: згідно податкової накладної від 30.06.2022 року №137 (зареєстрована 18.07.2022 року), яка відображена у декларації з податку на додану вартість за липень 2022 р. в розділі І. «Податкові зобов`язання» задекларована реалізація товару «Горошок зелений конс., ж/б без ключа, 420г, 420 відновлений (ТМ Дара)» не платнику податку на додану вартість по коду 00 - на загальну суму 145 152,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 192,00 грн. Вищезазначене може свідчити про здійснення розрахунків готівкою неплатником ПДВ з підприємством, фізичною особою-підприємцем або фізичною особою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з порушенням меж граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідними Положенням НБУ №148 від 29.12.2017 року «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями).

На підставі цього, управлінням податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області було запропоновано провести фактичну перевірку СГ ТОВ «Південьагропереробка» щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, вказані обставини й стали підставою для прийняття відповідачем спірного наказу про проведення фактичної перевірки позивача.

З огляду на викладене, саме здійснений попередній аналіз діяльності суб`єкта господарювання має свідчити про можливі порушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах у справі №820/4894/18 від 04.12.2018 року, у справі №820/4891/18 від 18.12.2018 року, у справі №820/4895/18 від 18.12.2018 року, у справі №820/4893/18 від 05.03.2019 року, у справі №1440/2045/18 від 11.06.2019 року дійшов висновку, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання на положення Податкового кодексу України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення фактичної перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Колегія суддів вважає, що у наказі має бути зазначена конкретна інформація, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.07.2022 року у справі №320/1864/21.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів того, що контролюючим органом отримано інформацію, яка зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення фактичної перевірки позивача.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у наказі про проведення фактичної перевірки перевірки податковий орган не конкретизує суть порушення, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПКУ не зазначивши, які конкретні обставини зумовили необхідність проведення перевірки позивача, яка саме отримана інформація стала приводом для її проведення.

Колегія суддів зазначає, що стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Тому, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України також викладена в постанові Верховного Суду від 05.07.2021 року у справі 825/951/17.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ не містить будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. У наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності операцій позивача (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників).

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає нормам акту індивідуальної дії, не містить посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів було встановлено порушення позивачем вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Зміст наказу від 27.10.2022 року №4404-п, який є індивідуально-правовим актом і породжує права та обов`язки для позивача, має відповідати вимогам обґрунтованості та вмотивованості, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З цих підстав колегія суддів вважає помилковими твердження суду першої інстанції про те, що наведення у наказі про проведення перевірки конкретних підстав для призначення перевірки не передбачено податковим законодавством, оскільки така позиція фактично нівелює вимоги обґрунтованості та вмотивованості до індивідуально-правових актів, яким є спірний наказ.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що наказ Головного управління ДПС в Одеській області №4404-п від 27.10.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. У цьому спорі, на думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, а саме: суд застосував закон в нечинній редакції, який не підлягав застосуванню, та не застосував закон, який підлягав застосуванню на момент виникнення спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року по справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2022 року №4404-п скасувати.

Прийняти у справі №420/15928/22 нову постанову, якою позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2022 року №4404-п задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 27.10.2022 року №4404-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Південьагропереробка» (код ЄДРПОУ - 31822249).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.