Справа № 240/187/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/187/23

категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Заступника керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави до Овруцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави із позовом до Овруцької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Овруцької міської ради щодо неукладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини, пам`ятку архітектури місцевого значення - приміщення колишнього виконавчого комітету Овруцького району кінця ХІХ століття з охоронним №227, який знаходиться за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, буд. №8;

- зобов`язати Овруцьку міську раду протягом одного місяця з дати набрання рішення суду законної сили укласти з Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини, пам`ятку архітектури місцевого значення - приміщення колишнього виконавчого комітету Овруцького району кінця ХІХ століття з охоронним №227, який знаходиться за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, буд. №8, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Коростенською окружною прокуратурою Житомирської області під час реалізації повноважень виявлено порушення інтересів держави при використанні та збереженні об`єктів культурної спадщини на території міста Овруч. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у комерційній власності територіальної громади в особі Овруцької міської ради Житомирської області з 11.09.2019 перебуває об`єкт культурної спадщини - нежитлова будівля колишнього виконавчого комітету Овруцького району, яка розташована за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8. Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №76 від 18.02.2000 приміщення виконавчого комітету взято на державний облік та охорону, як пам`ятку архітектури місцевого значення, з охоронним номером 227. Відповідно до листів Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації №314-1.17-04-22 від 19.07.2022 та №986-1.22/04-22 від 21.12.2022 охоронний договір на пам`ятку архітектури місцевого значення по вул. Івана Франка, 8, у м. Овручі не укладались та облікова документація не виготовлялася. Таким чином, зазначено, що нежитлова будівля колишнього виконавчого комітету Овруцького району, яке вже більше 3 років маючи власника, залишається без захисту та укладеного охоронного договору, що встановлює гарантії збереження індивідуально визначеної пам`ятки культурної спадщини, що враховує її цінність, особливість та стан. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення належного позивача до суду свідчить про те, що орган виконавчої влади неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Посилаючись на викладені обставини, позивач стверджує про законність підстав для звернення до суду із даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою судді від 04.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 31.01.2023 року 11 год. 00 хв.

У встановлений законодавством строк відповідачем не подано відзив на вищевказану позовну заяву.

31.01.2023 підготовче засідання по справі не проводилось у зв`язку з заявленим клопотанням представника відповідача. Наступне судове засідання призначено на 09.02.2023 об 12 год. 00 хв.

09.02.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Овруцький ліцей №3 Овруцької міської ради.

09.02.2023 судове засідання не слухалось у зв`язку з неявкою сторін, належним чином повідомлених. Наступне судове засідання призначено на 28.02.2023 об 11 год. 00 хв.

28.02.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання до якого долучено копія договору від 24.02.2023 №127 на виготовлення облікової документації з відповідними додатками.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2023 відмовлено у задоволені клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Наступне судове засідання призначено на 23.03.2023 об 11 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою від 23.03.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, заслухавши думку представника позивача, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Через відділ документального забезпечення суду 04.04.2023 від Овруцької міської ради надійшла заява про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що відповідачем добровільно виправлено порушення допущених стосовно позивача, що в свою чергу слугує відновленню прав та інтересів держави.

Ухвалою суду від 17.04.2023 у задоволенні заяви Овруцької міської ради про закриття провадження у справі №240/187/23 відмовлено.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у комерційній власності територіальної громади в особі Овруцької міської ради Житомирської області з 11.09.2019 перебуває об`єкт культурної спадщини - нежитлова будівля колишнього виконавчого комітету Овруцького району, яка розташована за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8.

Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №76 від 18.02.2000 приміщення виконавчого комітету взято на державний облік та охорону, як пам`ятку архітектури місцевого значення, з охоронним номером 227.

Сама будівля виконана у стилі модерн кінця ХІХ початку ХХ століття.

Коростенською окружною прокуратурою 05.07.2022 та 14.12.2022 у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" направлено повідомлення за №52-88-3220вих22 та №52-88-6916вих22 на адресу Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації щодо збереження об`єктів культурної спадщини територіальної громади міста в особа Овруцької міської ради, в тому числі щодо укладення охоронного договору на приміщення виконавчого комітету Овруцького району.

У листах-відповідях Управляння культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації №314-1.17-04-22 від 19.07.2022 та №986-1.22/04-22 від 21.12.2022 зазначено, що охоронний договір на пам`ятку архітектури місцевого значення (колишнє приміщення виконавчого комітету Овруцького району) по вул. Івана Франка, 8, у м. Овручі не укладався. Облікова документація не виготовлялася.

Відсутність укладеного охоронного договору на вказану пам`ятку архітектури національного значення також підтверджується листом Овруцької міської ради від 14.07.2022 за №02-09/1220.

Таким чином, пам`ятка архітектури національного значення з охоронним №227 приміщення виконавчого комітету Овруцького району, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Франка, 8, м. Овруч, що становить виняткову культурну цінність, перебуває у вкрай занедбаному стані, під загрозою остаточного руйнування та знищення, що беззаперечно свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів з метою укладення охоронного договору для її утримання та приведення до належного стану.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо підстав для задоволення позову, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Конституцією України, зокрема, статтею 54 передбачено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі - Закон №1805-ІІІ).

За Преамбулою цього Закону об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-ІІІ культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами (ч. 6 ст. 3 Закону №1805-ІІІ).

Відповідно до підпунктів 1, 6, 17 частини 1 статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; укладення охоронних договорів на пам`ятки.

У той же час, частиною 1 статті 23 Закону №1805-ІІІ регламентовано, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

За правилами частин 3, 4 статті 23 Закону №1805-ІІІ порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору (ч. 1 ст. 24 Закону №1805-ІІІ).

Згідно із положеннями статті 25 Закону №1805-ІІІ надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

У свою чергу Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 затверджено Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі - Порядок №1768), пунктом 2 якого регламентовано, що власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п. 1 Порядку №1768).

Водночас, у пункті 5 Порядку №1768 зазначено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Згідно із пунктом 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1805-ІІІ консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №76 від 18.02.2000 нежитлова будівля колишнього приміщення виконавчого комітету Овруцького району, яка розташована за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8, взято на державний облік та охорону, як пам`ятку архітектури місцевого значення, з охоронним номером 227.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у комунальній власності територіальної громади в особі Овруцької міської ради Житомирської області з 11.09.2019 перебуває об`єкт культурної спадщини - нежитлова будівля колишнього приміщення виконавчого комітету Овруцького району, яка розташована за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8.

Втім, всупереч вищевказаним нормам законодавства відповідачем з моменту набуття права власності нежитлової будівлі колишнього приміщення виконавчого комітету Овруцького району, яка розташована за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8. й станом на сьогодні не виконано обов`язку з укладення охоронних договорів з органом охорони культурної спадщини на вказану пам`ятку архітектури.

Поряд з цим, як зауважив Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі №464/2638/17 триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, на дату звернення прокурора до суду з позовом про порушення вимог закону з боку відповідача порушення не припинило існувати, що дає підстави для звернення до суду.

Зважаючи на викладені обставини, а також на те, що правопорушення у вигляді не укладення охоронних договорів, допущене відповідачем, є триваючим, на теперішній час відповідач зобов`язаний укласти з Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини, пам`ятку архітектури місцевого значення - приміщення колишнього виконавчого комітету Овруцького району кінця ХІХ століття з охоронним номером 227, який знаходиться за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Разом з цим, при вирішенні спору по суті суд враховує, що у рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України); для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

У постанові від 15.07.2019 у справі №420/5625/18 Верховний Суд дійшов висновку, що під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

У даному спорі приватне право (інтерес) відповідача протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.

Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №826/12524/18.

Отже, державний інтерес у цій справі полягає у зупиненні порушень відповідачем пам`яткоохоронного законодавства шляхом укладення ним охоронного договору на об`єкт культурної спадщини за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, 8, з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року № 1768.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу щодо виконання вимог Основного Закону, відтак, задовольняє позовні вимоги повністю.

Положеннями частини 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги наведене у своїй сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 73, 77-78, 132, 134, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Заступника керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Героїв Чорнобиля, 10, м. Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11501. РНОКПП/) в особі Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Мала Бердичівська, 25, м. Житомир, 10014. РНОКПП/) до Овруцької міської ради (вул. Тараса Шевченка, 31 а, м. Овруч, Коростенський район, Житомирська область,11101. РНОКПП/), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Овруцьку міську раду протягом одного місяця з дати набрання рішення суду законної сили укласти з Управлінням культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини, пам`ятку архітектури місцевого значення - приміщення колишнього виконавчого комітету Овруцького району кінця ХІХ століття з охоронним №227, який знаходиться за адресою: м. Овруч, вул. Івана Франка, буд. №8, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

17 квітня 2023 р.