Справа № 160/4494/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2023 року Справа № 160/4494/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи Центр пробації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
08.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 03.03.2023 року) ОСОБА_1 до Державної установи Центр пробації Міністерства юстиції України, в якій позивач з урахуванням позову, який надійшов до суду 23.03.2023 року (до відділення поштового зв`язку такий подано 18.03.2023 року) на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2023 року просить суд:
12.04.2023 року від представника Державної установи Центр пробації Волощенко Наталії Вікторівни до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В мотивування своєї правової позиції представник відповідача зазначила наступне. Для надання роз`яснень Центр пробації звернувся до Міністерства юстиції України з листом стосовно поширення пункту 1 Постанови № 168 на осіб начальницького складу Центру пробації щодо виплати додаткової винагороди, передбаченою Постановою №168. Міністерством юстиції України було надано роз`яснення, що при підготовці проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350, фінансово-економічні розрахунки здійснені за бюджетною програмою 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України», водночас утримання персоналу Державної установи «Центр пробації» здійснюється за бюджетною програмою 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації». Тобто, при підготовці змін до Постанови № 168, коли перелік було доповнено особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, кошти для виплати додаткової винагороди особам начальницького складу Центру пробації, які виконують завдання та функції, визначені Законом України «Про пробацію» взагалі не передбачались. Метою бюджетної програми 3601020 є забезпечення надійної ізоляції засуджених та осіб, узятих під варту, в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, створення належних умов їх тримання та проживання протягом терміну ізоляції від суспільства. Напрям використання коштів, зокрема, «Утримання та соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України». Метою бюджетної програми 3601030 є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень. Напрям використання коштів, зокрема, «Утримання та соціальний захист персоналу підрозділів пробації». Отже, фінансування видатків згідно Постанови № 168 для персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України пов`язано з виконанням певних функцій, а саме: «забезпечення надійної ізоляції засуджених та осіб, узятих під варту, в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, створення належних умов їх тримання та проживання протягом терміну ізоляції від суспільства». Означене підтверджується пунктом першим розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.09.2022 № 864-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для здійснення виплати особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби додаткової винагороди». Центр пробації не посилається на відсутність бюджетних асигнувань від Міністерства юстиції, як головного розпорядника коштів Державного бюджету, на виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, а лише надає пояснення, що особам начальницького складу Центру пробації, які фінансуються за бюджетною програмою 3601030, кошти на виплату зазначеної постанови взагалі не передбачались, оскільки персонал пробації виконує завдання та функції, визначені Законом України «Про пробацію» та не несе службу у розумінні нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в Державній кримінально-виконавчій системи України.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України. Згідно з статтею 4 Закону України «Про пробацію» метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності. Відповідно до пункту 1 статті 6 Закону України «Про пробацію» завданнями пробації є: підготовка досудових доповідей щодо обвинувачених; здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років; виконання певних видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі; направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів; реалізація пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; проведення соціально-виховної роботи із засудженими; здійснення заходів з підготовки осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, до звільнення; реалізація інших заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень. подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 01.07.2022 № 754 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», що набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 червня 2022 року. Зміни, що вносяться до пункту 1 Постанови № 168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Аналіз актів законодавства, зокрема, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 550-ХГУ, вказує на те, що поняття «несення служби» визначає суспільні відносини, які виникають під час безпосереднього виконання обов`язків особами рядового і начальницького складу, в тому числі у період визначеного часу або у межах правового режиму. До таких обов`язків належать, зокрема, несення служби у складі наряду чергової частини, блокпосту, оперативно-розшукової групи, групи швидкого реагування, несення служби у нічний час, гарнізонної та вартової служби. Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджений наказом Міністерств юстиції України від 28.03.2018 № 925/5. Пунктом 5 глави 13 розділу ІІІ Порядку № 925/5 передбачено, що під виконанням службових обов`язків у нічний час слід розуміти: несення служби у складі наряду чергової частини, караулу, зміни, патруля, контрольного пункту, поста, оперативно- пошукової групи, групи швидкого реагування; виконання функцій з контролю за роботою органів та установ, а також сил і засобів, залучених для несення служби, участь у навчаннях та перевірках. Пунктом 5 глави 13 розділу ІІІ Порядку № 925/5 також визначено, що підставами для несення служби в нічний час є: графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів та установ; письмові накази органів та установ про залучення окремих осіб рядового і начальницького складу до несення служби в нічний час. У наказі зазначаються причини, що викликали необхідність залучення осіб до служби в нічний час, та перелік таких осіб, тривалість служби. Облік фактичного часу служби в нічний час шляхом оформлення довідки обліку несення особами рядового і начальницького складу служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку. Таким чином, Порядком № 925/5 визначено поняття несення служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, яке стосується виконання певної роботи у складі наряду чергової частини, караулу, зміни, патруля, контрольного пункту, поста, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування. Крім того, поняття «несення служби» зустрічається ще у декількох нормативно-правових актах, що стосуються Державної кримінально-виконавчої служби України. Зокрема: пунктом 9 розділу ІІІ Порядку використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 26.06.2018 № 2025/5 передбачено, що автоматизоване робоче місце системи сигналізації розміщується в центрі спостереження та на постах несення служби персоналом. На кожний з постів несення служби персоналом транслюється виключно інформація, що стосується сектору контролю цього поста. До центру спостереження, де проводиться архівація та обробка даних, транслюється інформація від усіх систем сигналізації. Пунктом І розділу VI Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 передбачено, що розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня засуджених (додаток 8), затверджується наказом начальника установи виконання покарань, узгоджується з начальником міжрегіонального управління або його першим заступником, доводиться до відома засуджених і персоналу та розміщується на стенді в черговій частині, місцях цілодобового несення служби черговою зміною, місцях надання побутових послуг засудженим. відділеннях соціально-психологічної служби КПП між житловою і виробничою зонами, а також кімнатах очікування громадян, які прибули на побачення. Отже, що поняття «несення служби» застосовне до працівників установ виконання покарань, якими за змістом частини другої статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України є арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори, в той час як Позивач очолює не установу виконання покарань, а орган виконання покарань.
До того ж, частиною першою статті 401 Кримінального кодексу України передбачено, що військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів. Оскільки, у наведеній вище нормі Кримінального кодексу України застосовано розділовий сполучник «або», який має семантичний відтінок протиставлення та означає взаємовиключний вибір з кількох елементів - «один з можливих», то можна дійти висновку, що навіть кримінальне законодавство України розрізняє та відділяє одне від одного поняття «несення служби» та поняття «проходження служби». До матеріалів адміністративної справи позивачем не надано жодного наказу директора Центру пробації щодо несення служби, жодного графіку наряду чергування, жодної облікової форми часу несення служби. Центр пробації утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 655-р «Про утворення державної установи «Центр пробації» та наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2017 № 4322/5 «Про утворення Державної установи «Центр пробації». Наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 № 4242/5 затверджено Положення про Державну установу «Центр пробації», відповідно до якого Державна установа «Центр пробації» є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту. Наказом Державної установи «Центр пробації» від 26.06.2018 № 61/к позивача, направлено для проходження служби з Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та призначено 01.07.2018 на посаду начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Центру пробації від 04.08.2021 № 657/од-21 змінено назву уповноважених органів з питань пробації по філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області: Дніпровський районний відділ на Дніпровський районний відділ м. Кам`янське. Відповідно до наказу Центру пробації від 22.11.2022 № 629/к майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальника Дніпровського районного відділу м. Кам`янське філії Державної установи «Центр пробації» звільнено зі служби відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) 28.11.2022. Відтак, позивач не залучався до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не ніс службу у розумінні нормативно-правових актів, зазначених вище, а виконував свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації відповідно до посадової інструкції, Положення про Дніпровський районний відділ м. Кам`янське філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та Колективного договору (додаються), а тому правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 відсутні. Надання допомоги в рамках Програми «єПідтримка» врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року № 1272 «Деякі питання надання допомоги в рамках Програми «єПідтримка» (, якою затверджено Порядок надання допомоги в рамках Програми «єПідтримка» та Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання допомоги в рамках Програми «єПідтримка». При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2022 року № 367 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 року № 1272» Постанову № 1272 було доповнено пунктом 3, згідно з яким установлено, що останнім днем подання запитів (заявок) для отримання допомоги в рамках Програми «ЄПідтримка» є 31 березня 2022 року. Крім того, 07 травня 2022 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 562 «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» (дата набрання чинності - 14 травня 2022 року), згідно з пунктом 3 якої встановлено завдання Мінреінтеграції, Міноборони, обласним, Київській міській військовим адміністраціям з метою оновлення статусу територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), забезпечити невідкладне внесення відповідних даних до інформаційної системи формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у порядку, визначеному затвердженим цією постановою.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2023 року зазначена вище справа розподілена та 09.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 13.03.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Державну установу Центр пробації подати до суду у строк до 27.04.2023 року: письмові та вмотивовані пояснення щодо не нарахування та не виплати на користь начальника Дніпровського районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, майора внутрішньої служби Демченко Євгена Вячеславовича (паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової виплати за квітень та травень 2022 року у розмірі 60 000 гривень (шістдесяти тисяч гривень) відповідно до п. І Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за №168 (у редакції Постанови на період виникнення спірних відносин). Зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 27.04.2023 року. Судом попереджено Державну установу Центр пробації про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року у задоволенні представника Державної установи Центр пробації Волощенко Наталії Вікторівни заяви про залишення позовної заяви без розгляду, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору відмолено повністю.

Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 22.11.2022 року №629/к Державної установи Центр пробації «Про особовий склад», відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року №925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» (зі змінами) та Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 року № 4242/5 звільнено за пунктом 5 статті 2.3 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів): майора внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-006552), начальника Дніпровського районного відділу м. Кам`янське філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, 28 листопада 2022 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 (вісімнадцять) років 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів, у пільговому обчисленні 23 (двадцять три) роки 07 (сім) місяців 15 (п`ятнадцять) днів. Виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків місячного грошового забезпечення за 18 (вісімнадцять) календарних років служби. Відраховано з грошового забезпечення надмірно нараховану частину чергової відпустки за 2022 рік за 08 (вісім) календарних днів. Виплачено премію за жовтень 2022 року в розмірі 10 відсотків та листопад 2022 року в розмірі 10 відсотків, за фактично відпрацьований час. Підстави: рапорт ОСОБА_1 , попередження про наступне звільнення зі служби від 21.09.2022 року.

02.01.2023 року позивач звернувся до Державної установи «Центр пробації» із заявою про нарахування та виплату йому усіх сум, належних їй при звільненні, а саме додаткової винагороди в розмірі 60000 грн щомісячно за період з 24.02.2022 року до 31.05.2022 року.

Листом Державної установи «Центр пробації» від 13.01.2023 року повідомлено позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

Отже, фактичною підставою для звернення із цим позовом та мотивами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є не здійснення нарахування та виплати їй додаткової винагороди у розмірі, передбаченому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України від 5 лютого 2015 року № 160-VIII Про пробацію передбачено, що права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України від 23 червня 2005 року № 2713-IV Про Державну кримінально-виконавчу службу України (далі Закон № 2713-IV) установлено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

На Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, про що зазначено в ст. 1 Закону № 2713-IV.

Частинами 1 і 2 ст. 14 Закону № 2713-IV передбачено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 указаного Закону особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання, зокрема, майор внутрішньої служби (старший начальницький склад).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну установу Центр пробації, затвердженого Наказом від 08.12.2020 № 4242/5, визначено, що Державна установа Центр пробації є неприбутковою державною установою, створеною для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування і координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мінюсту.

Згідно з п. 7 указаного Положення до складу Центру пробації входять працівники, які працюють за трудовим договором, та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до Положення про Дніпровський районний відділ м. Кам`янське філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області, який затверджено наказом Державної установи Центр пробації від 04.09.2021 № 758/ОД-21, Дніпровський районний відділ м. Кам`янське філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області є уповноваженим органом з питань пробації, який безпосередньо забезпечує виконання в межах адміністративно-територіальної одиниці певних видів адміністративних стягнень і кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та пробації.

Пунктом 5 указаного положення також передбачено, що до складу персоналу відділу входять працівники, які працюють за трудовим договором, та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально-виконавчої служби України.

З пп. 2.1.6 Колективного договору між Адміністрацією і Профспілковою організацією Державної установи Центр пробації на 2020 2023 роки передбачено, що Адміністрація зобов`язується забезпечити порядок і умови прийняття на службу, проходження служби особами начальницького складу відповідно до Законів України Про Державну кримінально-виконавчу службу України, Про національну поліцію та інших нормативно-правових актів України.

З пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку Державної установи Центр пробації випливає, що в Центрі пробації встановлено п`ятиденний робочий тиждень.

Отже, в Державній установі Центр пробації та її відокремлених підрозділах особи можуть працювати за трудовими договорами, а особи начальницького складу проходять службу відповідно до Законів України Про Державну кримінально-виконавчу службу України, Про національну поліцію та інших нормативно-правових актів України.

Позивач у спірний період проходила службу як особа начальницького складу (відповідно до відповідно до Законів України Про Державну кримінально-виконавчу службу України, Про національну поліцію та інших нормативно-правових актів України) в установі, яка створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 лютого 2023 року №2915-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 1 Постанови № 168, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350 Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (набула чинності з 24.03.2022), було встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

При цьому, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350 Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (24.03.2022) та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204-р затверджено Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, до якого включено Дніпропетровська область.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо спірної додаткової винагороди з квітня 2022 року по травень 2022 року. Суд зазначає, у межах заявлених позивачем позовних вимог, позивач набув право на передбачену Постановою № 168 додаткову винагороду з квітня 2022 року по травень 2022 року.

У наступному, Постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2022 року № 754 Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, яка набула чинності 08.07.2022, внесені зміни до абзацу першого п. 1 Постанови № 168, а саме:

- слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінити словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні);

- після слова щомісячно доповнити словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).

У п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 липня 2022 року № 754 зазначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

У рішенні від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 Конституційний Суд України також зазначив, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Посилання відповідача у відзиві на відсутність виділених бюджетних коштів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (рішення у справі Кечко проти України, заява № 63134/00, пункт 23, від 8 листопада 2005 року).

Європейський суд з прав людини не приймає аргумент Уряду щодо бюджету, оскільки державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Сук проти України, заява № 10972/05, пункт 24, від 10 березня 2011 року).

Тому відсутність виділених бюджетних коштів на виплату додаткової винагороди позивачу не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Постанова № 168 (у спірний період) не ставила в залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби до виконання завдань, передбачених Законом України Про правовий режим воєнного стану.

Суд зазначає, що на законодавчому рівні не було врегульовано питання щодо отримання вказаної винагороди у випадку відпрацювання не всіх робочих днів, в яких особа набула право на додаткову винагороду.

Також не було врегульовано питання щодо виплати вказаної винагороди за місяць протягом якого особа втратила право на отримання такої винагороди, зокрема, у випадку звільнення зі служби або зміну умов для виплати винагороди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність найбільш сприятливого застосування вказаних приписів Постанови № 168 до особи. Тому, у випадку набуття особою в певному місяці права на додаткову винагороду, передбачену п. 1 Постанови № 168, у розмірі 60 000 гривень щомісячно, така особа зберігає це право незалежно від наведених обставин щодо користування відпусткою або втрати права на отримання такої винагороди протягом цього місяця.

Отже з в період з квітня 2022 року по травень 2022 року позивач має право на додаткову винагороду, передбачену п. 1 Постанови № 168.

Посилання відповідача на те, що позивач не залучався до виконання завдань, передбачених Законом України Про правовий режим воєнного стану заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не несе службу у розумінні Закону України Про Національну поліцію є необґрунтованими та безпідставними, оскільки Постановою № 168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не визначено відповідних умов для отримання виплати працівникам Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби.

На думку відповідача, оскільки на позивача розповсюджується дія Закону України Про національну поліцію, то під несенням служби слід розуміти лише несення особливого виду служби, зокрема, в нічний час, виконання завдань в складі оперативної групи, несення вахти, перебування на блокпостах, тощо. Лише вказані види несення служби на думку відповідача, вказують на особливий характер служби.

Натомість, суд зазначає, що чинне законодавство не містить визначення терміну несення служби відмінного від загального поняття проходження служби.

Окремі цитування відповідачем Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 не свідчать про наявність такого розмежування понять, а лише вказують, що Порядок визначає різні способи обрахунку оплати праці за різні форми несення служби.

Більше того, відповідно до приписів ЗУ Про державну кримінально-виконавчу службу, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. згідно копії квитанції від 03.03.2023 року.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи Центр пробації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи Центр пробації (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81) щодо не нарахування та не виплати на користь начальника Дніпровського районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, майора внутрішньої служби Демченка Євгена Вячеславовича (паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової виплати за квітень та травень 2022 року у розмірі 60 000 гривень (шістдесяти тисяч гривень) відповідно до п. І Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за №168 (у редакції Постанови на період виникнення спірних відносин).

Зобов`язати Державну установу Центр пробації (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81) нарахувати та виплатити на користь начальника Дніпровського районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області, майора внутрішньої служби Демченка Євгена Вячеславовича (паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової виплати за квітень та травень 2022 року у розмірі 60 000 гривень (шістдесяти тисяч гривень) відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за №168 (у редакції Постанови на період виникнення спірних відносин).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Центр пробації (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник