Справа № 520/24883/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р. Справа № 520/24883/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Ткаченко Д.М.,

за участі представників:

позивача - Гордейчука В.В., відповідача - Гуди К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.11.2021 року №2, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі висновків акту перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 року;

- вирішити питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 133 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року (суддя Севастьяненко К.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 01.03.2023 року, справу розподілено до провадження судді Шевченко О.В.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року прийнято до провадження дану адміністративну справу. Вирішено здійснювати розгляд справи в загальному позовному провадженні. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області податкове повідомлення - рішення від 08.11.2021 року №2 є безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що в результаті проведення документальної планової виїзної податкової перевірки (акт перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 року) виявлено ряд порушень податкового та/або іншого законодавства, що і слугувало підставою для винесення Головним управлінням ДПС у Харківській області оскаржуваних податкового повідомлення - рішення від 08.11.2021 року №2 (Т.4 а.с. 162 - 174).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та в додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП", виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" (вул. Конєва, буд. 4, м. Харків, 61052, ) зареєстроване в якості юридичної особи, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП", за результатами якої складено акт №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 року документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у висновках якого вказано ряд виявлених в ході перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства (Т.1 а.с. 203 - 250, Т.2 а.с. 1 - 88).

На підставі висновків вказаної вище перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.11.2021 року №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 1 770 426,25 грн., з яких: 1 416 341,00 грн. - основний платіж, 354 085,25 грн. - штрафні санкції (Т.1 а.с. 23 - 27).

Не погоджуючись з вказаним вище податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення - рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Тобто, перевірка, за результатами якої прийнято оскаржуване рішення податкового органу була проведена в період запровадження законодавчим органом влади мораторію на проведення перевірок.

Щодо посилання податкового органу в наказі №6223-п від 17.08.2021 року "Про проведення документальної планової перевірки ТОВ "СЕРЕНА - ГРУП" на постанову КМУ від 03.02.2021 року №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову №89 від 3 лютого 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки", якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Суд зазначає, що мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду у справі від 22 лютого 2022 (справа №420/12859/21), від 17 травня 2022 9справа № 520/592/21), від 15 квітня 2022 (справа № 160/5267/21), від 27 квітня 2022 (справа № 140/1846/21) від 6 липня 2022 (справа № 360/1182/21).

Отже, навіть після прийняття постанови Кабінету Міністрів України №89 від 3 лютого 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", податковий орган не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки позивача.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 вересня 2021 року у справі №816/228/17 зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Водночас підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Враховуючи, що проведена Головним управлінням ДПС у Харківській області у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" документальна планова виїзна перевірка (акт №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 року документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи) відбулась всупереч законодавчій забороні, такі обставини тягнуть за собою протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 08.11.2021 року №2, прийнятого за наслідками такої перевірки, а отже відсутня необхідність переходити до перевірки наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, викладених у висновках такої перевірки.

Вказане повністю узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 вересня 2022 року по справі № 640/16093/21 (адміністративне провадження № К/9901/39937/21), що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" у повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.11.2021 року №2.

Розподіл судових витрат щодо сплаченого судового збору вирішується відповідно до положень ст. 139 КАС України.

З приводу клопотання про відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 820/4263/17.

Також, згідно ч.2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 лютого 2022 року у справі №280/569/21, що враховується судом при вирішенні питання відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Як свідчать матеріали справи, між Адвокатським бюро "Віталія Гордейчука" в особі директора Гордейчука В.В. (Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" (Клієнт) 18.10.2021 року укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого предметом цього договору є правова допомога, що надається Адвокатським бюро шляхом: надання усної та/або письмової консультації, телефонної консультації, складання юридичних висновків, довідок, адвокатських запитів; здійснення захисту та представництва інтересів у кримінальних справах та під час проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування; здійснення представництва інтересів в судах загальної юрисдикції в усіх без виключенню інстанціях; складання процесуальних та інших документів; представництва в органах судової і виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, органах державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, Державній казначейській служба України, Державній аудиторській службі України, Державній інспекції України з питань праці, Державній фіскальній службі України та Пенсійному фонді України, а також їхніх територіальних органах, інших органах та в інших зносинах з суб`єктами владних повноважень їх посадовими особами; представництва інтересів Клієнта в бізнес-переговорах, в інших заходах (конференціях, зборах, зустрічах, тощо); вчинення інших юридично значущих дій від імені та в інтересах Клієнта.

Згідно п.3.8 розділу ІІІ Договору, оплата послуг здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання Клієнтом виставленого рахунку на оплату, який виставляється на підставі відомостей Акту наданих послуг. У разі ініціювання переговорної процедури передбаченої п.3.11 даного Договору, оплата послуг здійснюється протягом 15 п`ятнадцяти) календарних днів після завершення переговорної процедури та направлення нового рахунку на оплату.

Згідно пункту 1 Додаткової угоди №1 від 30.12.2022 року, дію договору про надання правової допомоги від 18.10.2021 року продовжено до 31 грудня 2024 року.

Адвокатським бюро виставлено рахунок на оплату № 1 від 13.03.2023 року, в якому зазначено найменування наданих Адвокатським бюро в рамках договору про надання правової допомоги 18.10.2021 року послуг, а саме:

1) Аналіз змісту акту перевірки акту перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 р., який складений Головним управлінням ДПС у Харківській області - 3 750,00 грн. (3 год.) з розрахунку 1250 грн. / год.;

2) Написання заперечень на акт перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021р. - 5000,00 грн. (4 год.) з розрахунку 1250 грн. / год.;

3) Аналіз первинних документів Клієнта та збір доказів достатній для написання та подання позову щодо оскарження податкового-повідомлення рішення від 08.11.2021 р. за №2 прийнятого ГУ ДПС у Харківській області на підставі висновків акту перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 р. - 12500,00 грн. (10 год.) з розрахунку 1250 грн. / год.;

4) Написання та подання позову до Харківського окружного адміністративного суд (справа №520/24883/21) щодо оскарження податкового - повідомлення рішення від 08.11.2021р. за №2 прийнятого ГУ ДПС у Харківській області на підставі висновків акту перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 р. - 16250,00 грн. (13 год.) з розрахунку 1250 грн. / год.;

5) Участь адвоката Гордейчука В.В. у судових засіданнях по справі по справі №520/24883/21 - 2500,00 грн. (2 год.) з розрахунку 1250 грн. / год.

Всього: 40 000,00 грн.

Також, сторонами договору про надання правової допомоги від 18.10.2021 року підписано Акт наданих послуг №1 від 13.03.2023 року, в якому зазначено загальну тривалість витраченого Виконавцем часу на надання правової допомоги - 32 годин, а також загальну вартість всіх наданих адвокатських послуг - 40 000,00 грн.

Пунктом 3.4 Додаткової угоди №1 від 30.12.2022 року визначено, що Клієнт оплачує послуги та компенсує фактично понесені витрати згідно виставленого рахунку шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок Адвокатського бюро.

Платіжною інструкцією №16440 від 17.03.2023 року підтверджено перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" в безготівковій формі на банківський рахунок АБ "Віталія Гордейчука" 40 000,00 грн., призначення платежу: оплата за договором № б/н про надання правової допомоги від 18.10.2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Суд звертає увагу, що разом з клопотанням про вирішення питання щодо розподілу судових витрат надано докази його отримання уповноваженим представником ГУ ДПС в Харківській області 04 квітня 2023 року, що підтверджено вхідним штампом податкового органу на екземплярі такого клопотання.

Проте, представником відповідача не надано до суду заперечень щодо суми понесених витрат на правничу допомогу та її зменшення.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В той час, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (постанова Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі №280/569/21).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 року по справі №826/9047/16.

Суд звертає увагу, що така адвокатська послуга як написання заперечень на акт перевірки №17858/20-40-07-02-08/39089400 від 08.10.2021 р. (5 000,00 грн.) не може бути розцінено як надання правничої допомоги в межах розгляду даної справи, оскільки такі заперечення було подано до податкового органу до звернення до суду з даним позовом, тому понесені витрати у зв`язку зі складанням таких заперечень є необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи суть виконаних послуг в рамках договору про надання правової допомоги, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у сумі 35 000,00 грн.

Таким чином, заявлене клопотання представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" (вул. Конєва, буд. 4, м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.11.2021 року №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" () судові витрати в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРЕНА-ГРУП" () 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат на правничу (правову) допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2023 року.

Суддя О.В.Шевченко