Справа № 520/11961/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

18 квітня 2023 року Справа № 520/11961/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" про зміну способу і порядку виконання рішення по справі №520/11961/2020 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:

- розглянути питання про зміну способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року по справі 520/11961/2020, а саме: стягнути на користь Державного бюджету України з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) суму податкового боргу в загальному розмірі 1415693,00 грн. (один мільйон чотириста п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні) з відкритих розрахункових рахунків у банках за №№ UA 8907674, UA 6073000, UA6073000, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування заяви зазначив, що з метою виконання відповідачем своїх функцій, відкрито 4 банківських рахунків, які використовуються в господарській діяльності, в тому числі: 3 рахунків для обліку власних надходжень та 1 рахунок за № UA6073000 для здійснення витрат щодо виплати заробітної плати працівникам підприємства, та заробітної плати засуджених, а також сплати обов`язкових платежів, пов`язаних з такими виплатами. Інформація про дані відкриті банківські рахунки наявна в матеріалах справи. З метою реалізації права засуджених на працю, навчанням виробничих професій, підприємством систематично залучаються до праці засуджені, згідно строкових трудових договорів, довідка про які, надається. Так, станом на теперішній час, працевлаштовано 20 осіб, які є співробітниками підприємства, та 262 працездатних засуджених. Протягом січня-лютого 2023 року коштами власних надходжень сплачено податків та обов`язкових платежів до бюджетів всіх рівнів на загальну суму 232,7 тис. грн., в тому числі: 8,5 тис. грн. військового збору; 113,1 тис. грн. єдиний соціальний внесок; 98,1 тис. грн. податку з доходів фізичних осіб. Фонд виплаченої заробітної плати складає 566 тис. грн., у тому числі заробітна плата засуджених 262 тис. грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою. На підставі викладеного просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник Головного управління Державної податкової служби у Харківській області заперечував проти задоволення заяви представника заявника про зміну способу і порядку виконання рішення по справі №520/11961/2020.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 378 КАС України, питання про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення може бути вирішено в порядку письмового провадження.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 р. позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) про стягнення податкового боргу задоволено в повному обсязі.

Стягнуто на користь Державного бюджету України з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) суму податкового боргу в загальному розмірі 1415693,00 грн. (один мільйон чотириста п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні) з усіх відкритих розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

За даними програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" судом встановлено, що зазначене рішення суду в апеляційному порядку оскаржено не було.

Отже, зазначене рішення набрало законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року по справі №520/11961/2020, у задоволенні заяви представника Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" про розстрочку виконання судового рішення по справі №520/11961/2020 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) про стягнення податкового боргу - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 року по справі №520/11961/2020, апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" залишено без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 по справі №520/11961/2020 залишено без змін.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 року Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) надало засобами автоматизованої системи "Електронний суд" належним чином завірені копії документів, які підтверджують кількість розрахункових рахунків Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)", а також їх цільове призначення.

Так, із наданих до суду матеріалів дійсно вбачається, що у Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) відкрито 4 банківських рахунків, які використовуються в господарській діяльності, в тому числі: 3 рахунків для обліку власних надходжень та 1 рахунок за № UA6073000 для здійснення витрат щодо виплати заробітної плати працівникам підприємства, та заробітної плати засуджених, а також сплати обов`язкових платежів, пов`язаних з такими виплатами. Інформація про дані відкриті банківські рахунки наявна в матеріалах справи.

Суд наголошує, що з 24.02.2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Тобто, станом на 18.04.2023 року в Україні діє режим воєнного стану.

Суд зазначає, що 26.03.2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2022 року №2129-ІХ "Про внесення зміни до розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження".

Суд наголошує, що рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/11961/2020 знаходиться на стадії виконання, а отже на такі правовідносини розповсюджуються приписи Закону України "Про виконавче провадження".

Стаття 68 Закону України "Про виконавче провадження" регулює порядок звернення стягнення на заробітну плату.

Однак, приписами розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Судом встановлено, що 1 рахунок за № НОМЕР_1 Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) має цільове призначення "Виплата заробітної плати працівникам підприємства та заробітної плати засуджених".

Отже, проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що до припинення або скасування воєнного стану на території України стягнення з рахунку за № UA6073000 є неможливим.

Відповідно до ч.1-3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч. 2 та ч. 3. ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Так, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно із до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився заявник після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Конституційне поняття "закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін.

Разом з тим у даній справі суд не здійснює вихід за межі позовних вимог та не вирішує питання, що не було предметом дослідження при розгляді справи, а лише конкретизує спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості з відповідних рахунків на період дії режиму воєнного стану в Україні.

Встановлення такого способу виконання направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Судом також враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, а також враховуючи відсутність доказів повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/11961/2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відповідно до статті 378 КАС України.

Керуючись положеннями ст. 48, 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" про зміну способу і порядку виконання рішення по справі №520/11961/2020 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року по справі 520/11961/2020, а саме: стягнути на користь Державного бюджету України з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (, вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089) суму податкового боргу в загальному розмірі 1415693,00 грн. (один мільйон чотириста п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні) з відкритих розрахункових рахунків у банках за № UA 8907674, №UA6073000, №UA6073000, обслуговуючих такого платника податків до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.А. Полях