Справа № 300/365/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2023 р. справа № 300/365/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку, визначеному статтею 262 КАС України та залучено Управління Державної казначейської служби України у Рогатинському районі Івано-Франківської області до участі в справі № 300/365/23 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за адресою державної реєстрації його місцезнаходження. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку: вручено особисто 01.03.2023.

Відтак, сільськогосподарський виробничий кооператив "Загір`я" ухвалу про відкриття провадження отримав та є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.

Однак, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

06.03.2023 від Управління Державної казначейської служби України у Рогатинському районі Івано-Франківської області на адресу суду надійшли пояснення. У вказаних поясненнях третя особа зазначила, що за відповідачем обліковується залишок непогашеної простроченої забогованості за фінансовими допомогами, наданими відповідно до постанов КМУ від 11.09.1997 №1003 та від 10.12.1998 №1953 та залишок несплаченої пені на загальну суму 12523,23 грн. УДКСУ зауважило про відсутність документів, що є доказами перерахунку та отримання відповідачем коштів за наданою фінансовою допомогою та документів, на підставі яких було передбачено перерахунок коштів (наприклад договір), у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Загір`я" зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між відділенням Державного казначейства України в Рогатинському районі та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Загір`я" та ВАТ "Хлібодар" Рогатинського району Івано-Франківської області складено акт звірки суми заборгованості станом на 01.01.2000, яка виникла у СГВК "Загір`я" протягом 1996-1999. У вказаному акті звірки зазначено, що кредиторська заборгованість складає 60977 грн, у тому числі грошові кошти - 4253 грн, матеріально-технічні ресурси - 56724 грн.

Управлінням Державної казначейської служби України у Рогатинському районі, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174, скеровано на адресу Головного управління ДПС у Івано-Франківській області подання від 20.01.2023 №3 для здійснення заходів щодо стягнення з СГВК "Загір`я" простроченої заборгованості, а саме:

- згідно з постановою КМУ № 1003 від 11.09.1997 у сумі 10143,86 грн, в тому числі нарахована пеня 6889,86 грн;

- згідно з постановою КМУ № 1953 від 10.12.1998 на суму 2 379,37 грн., в тому числі нарахована пеня 1380,37 грн.

На підставі отриманого подання, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду щодо стягнення з відповідача вказаних коштів в дохід бюджету.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок №174).

Наведений Порядок №174 регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички / фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Відповідно до пунктів 6, 9, 10 зазначеного Порядку №174 облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією. Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою. З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Пунктом 15 Порядку №174 передбачено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі подання носить виключно обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.

Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно приписів статті 1 вказаного Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У постанові від 22.10.2019 у справі № 826/8966/14 Верховний Суд підкреслив, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Водночас, як позивачем так і третьою особою не надано первинні документи на підтвердження перерахунку та отримання сільськогосподарським виробничим кооперативом "Загір`я" коштів за фінансовою допомогою, наданою у 1997-1998 роках. На підтвердження позовних вимог позивачем надано тільки акт звірки суми заборгованості станом на 01.01.2000, яка виникла у СГВК "Загір`я" протягом 1996-1999, з якого не вбачається дати його складання.

Третя особа у наданих поясненнях вказала про відсутність документів, що є доказами перерахунку та отримання відповідачем коштів за наданою фінансовою допомогою та документів, на підставі яких було передбачено перерахунок коштів (наприклад договір), у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

За вказаних обставин, суд вказує на те, що у позивача відсутні передумови для стягнення заборгованості.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року №2542-III, у разі невиконання юридичними особами своїх зобов`язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов`язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Наведене вище положення відображено і в Бюджетному кодексі України від 08.07.2010 №2456-VI, який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, згідно частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI (у редакції, на час виникнення правовідносин) прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.

До функцій контролюючого органу відповідно до підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України віднесено забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Главою 9 Розділу ІІ ПК України передбачено погашення податкового боргу платників податків.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, передумовою для стягнення простроченої заборгованості є надсилання платнику податків податкової вимоги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі № 300/2119/20 ( провадження № А/857/1058/21).

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є передчасним через те, що контролюючим органом не дотримано алгоритму дій, передбачених статтею 95 ПК України, що передують зверненню до суду із цим позовом, зокрема, не направлено податкової вимоги відповідачу.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача простроченої заборгованості в розмірі 12523,23 грн, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України вирішення не потребує.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Загір`я" (, с. Загір`я, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77031);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління Державної казначейської служби України у Рогатинському районі Івано-Франківської області (вул. І.Франка, 3, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000).

Суддя Гомельчук С.В.