Справа № 580/2540/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2023 року справа № 580/2540/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В. Трофімової перевірив матеріали позовної заяви у справі №580/2540/23

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського? ? району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Тихий 3а, м. Умань, Черкаської області, 20300, ) про визнання протиправною та скасування постанови, постановлено ухвалу.

04.04.2023 вх.12828/23 ОСОБА_1 (представник - адвокат Кушнеренко Т.В. згідно ордеру від 31.03.2023 Серія ВТ №1032936), звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського? ? району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просить: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції? (м. Київ) Кокот Г.В. від 15.02.2023 у виконавчому провадженні №53509238 щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у сумі 66237,00грн.

Додатково просить поновити строк на оскарження постанови від 15.02.2023 у ВП №53509238 про накладення штрафу та витребувати від відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського? ? району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження №53509238.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить поновити строк на оскарження спірної постанови від 15.02.2023, де повідомляє, що? на початку березня 2023 (без конкретизації дати) позивачу в додатку Дія надійшло повідомлення про наявність заборгованості зі сплати аліментів. 24.03.2023 ОСОБА_2 (дружина позивача, позаяк позивач несе службу у ЗСУ), ознайомившись із виконавчим провадженням дізналася, що на позивача накладено штраф постановою від 15.02.2023 у сумі 66237,00 грн (50% суми заборгованості зі сплати аліментів. Станом на 31.01.2023 у платника аліментів виникла заборгованість у сумі 132474,00 за період 01.08.2019 до 31.01.2023) за наявності заборгованості зі сплати аліментів розмір якого перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач не надає до позовної заяви доказів на підтвердження обставин «на початку березня 2023 позивачу в додатку Дія надійшло повідомлення про наявність заборгованості зі сплати аліментів» позивачеві та доказів ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в системі АСВП на підтвердження обставин щодо дати порушення прав позивача не надає.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини другої статті 72 КАС України). Згідно вимог статей 73-76 КАС України докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування), допустимими (одержаними з дотриманням порядку, встановленого законом), достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування).

Відповідно до статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд не встановив поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду із вимогами про скасування постанови від 15.02.2023 у ВП №53509238, позивач до суду звернувся 04.04.2023 (додатки на підтвердження позиції адвоката у клопотанні відсутні). Позивачем (представником позивача) не обґрунтовано з доказами на підтвердження обставин щодо дати коли позивачу стало відомо про порушення прав за оскаржуваною постановою як індивідуальним актом щодо якого саме штрафу.

Позивач як ініціатор позову покликаний надати до суду згідно вимог ст.79 КАС України докази за якими можливо встановити дату, коли позивачу стало відомо про порушення його прав оскаржуваною постановою.

З огляду на звернення позивача із даним позовом 04.04.2023 необхідно вказати поважні причини його пропуску з направленням відповідного клопотання з доказами підтвердження дати порушення прав позивача.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернення до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. У позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України, позаяк виконавець, отримавши заяву стягувача із виконавчим документом, зобов`язаний відкрити виконавче провадження. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Позивачу варто обґрунтувати та сформувати позовні вимоги у контексті порушеного права та необхідно зазначити які норми і коли саме порушено відповідачем, зміст норм, її аналіз, тлумачення та аргументи в чому розуміється протиправність кожного індивідуального акта.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать у контексті публічно-правового спору.

Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ (набрав чинності 26.03.2022 доповнено Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII положеннями, пов`язаними із військовою агресію на території України. Наказом МЮУ від 04.04.2022 № 1310/5 «Деякі питання доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру приватних виконавців України у період воєнного стану» встановлено порядок відновлення доступу державних виконавців до зазначених систем. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитини (ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України). Законодавство передбачає можливість зміни розміру аліментів (як у бік збільшення, так і у бік зменшення), якщо життєві обставини сторін змінюються. Якщо ж стягнення аліментів на підставі судового наказу не дозволяє забезпечити належне утримання дітей, один із батьків має право звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Заява про видачу судового наказу подається за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а позовна заява - за місцем реєстрації позивача. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України передбачено відповідальність за прострочення сплати аліментів, зокрема, у вигляді стягнення за рішенням суду неустойки (пені) у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розрахунок здійснюється від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За несплату аліментів передбачено також адміністративну (стаття 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) та кримінальну (стаття 164 Кримінального кодексу України) відповідальність. Військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

Представник позивача у прохальній частині просить? витребувати від відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського? ? району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження №53509238.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах ? другій ?та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що може підтвердити цей доказ, або аргументи, що може спростувати; 3) підстави, з яких слідує, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Усупереч ч.2 ст.80 КАС України клопотання про витребування доказів не містить інформації про дії, вжиті позивачем для отримання доказів зазначених у заяві або посилання на неможливість їх отримати самостійно, у т.ч. через АСВП.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012 відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012 зазначила, що поняття та різновиди штрафів, що передбачені нормами Закону №1404-VIII, і штрафу, передбаченого ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), мають різну правову природу, оскільки в останньому випадку штраф є різновидом неустойки - грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Поняття штрафу, вжите у ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави. У той час як суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII, перераховуються на користь стягувача аліментів. Правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII, ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, та штрафу, передбаченого ч. 14 ст. 71 Закону №1404-VIIІ - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII. Це дає можливість тлумачити ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що відповідно до ч. 3 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства.

Порядок стягнення аліментів, крім норм СК України, регулюється також положеннями ст. 71 Закону № 1404-VIII, якою передбачається, серед іншого, накладення на користь стягувача штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів у відповідних розмірах (частина чотирнадцята).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів належить розгляду в порядку цивільного судочинства.

Батько та мати мають право укласти між собою договір про участь в утриманні дитини (аліментний договір), в якому встановити розмір, строки та порядок сплати аліментів та додаткових витрат на дитину. Такий договір належить нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву про оскарження рішення, дій або бездіяльності державного або приватного виконавця, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2019 №1404-VІІ встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено в сумі 2684 гривні.

Судовий збір за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 1073, 60 грн, проте до матеріалів справи позивачем не додано документа про сплату судового збору.

Позивачем заявлена вимога немайнового характеру, тому, належна до сплати сума судового збору про визнання протиправним і скасування індивідуального акта за правилами адміністративного судочинства становить 1073,60 грн. Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях розміщені на офіційному сайті Черкаського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 5, 44, 45, 80, 94, 123, 160, 161, 169, 171, 241-243, 256, 287, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови? - залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом: надання договору від 15.03.2023 про правничу допомогу, обґрунтування змісту і характеру порушеного права, формування позовних вимог щодо оскарження індивідуального акта (постанова державного виконавця про накладення штрафу - визначити природу з наданням доказів/розрахунку нарахування) в контексті розгляду за правилами адміністративного судочинства; клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду з доказами поважності причин, доказу сплати судового збору у сумі 1073.60 грн, оскаржуваного індивідуального акта на виконання вимог ч.7 ст.161 КАС України, формування додатків до позову відповідно до ДСТУ і ст.94 КАС України.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві, представнику позивача.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА