Справа № 160/10482/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 квітня 2023 рокуСправа №160/10482/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфанової О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 , поданої у порядку ст. 383 КАС України по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

03.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України, у якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 щодо застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) максимальним розміром (10-ти кратним розміром прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність) при здійсненні перерахунку пенсії з 1 березня 2022 року.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 здійснити з 1 березня 2022 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) без обмеження пенсії максимальним розміром (10-ти кратним розміром прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність) та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження пенсії максимальним розміром.

В обґрунтування заяви зазначає, що з відповіді ГУ ПФУ за №12689-7960/К -01/8-0400/23 від 30.03.2023 року випливає. що заявнику на підставі рішення суду було нараховано нове значення прожиткового мінімуму на 1 грудня 2022 року, індексація не проведена, отже пенсія в повному розмірі не виплачується з посиланням на обмеження максимальним розміром.

Суд вважає за можливе розглянути подану заяву у порядку письмового провадження на підставі частини 5 статті 383 КАС України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі №160/10482/22 позовна заява задоволена частково:

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 при проведенні перерахунку з листопада 2021 року, з березня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №160/11460/20 з листопада 2021 року, з березня 2022 року без обмеження максимального розміру.

В решті позовних вимог відмовити.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 28.11.2022 року видано виконавчий лист № 160/10482/22 за яким відкрито виконавче провадження № 70956230.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Як свідчать матеріали справи, виконавчий лист на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року позивач отримав 28 листопада 2022 року і пред`явив до примусового виконання - суду надана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2023 року.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З системного аналізу вище зазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

В даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами в порядку статті 383 КАС України з підстав неналежного перерахунку пенсії на підставі рішення суду №160/11460/20 без обмеження максимального розміру.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку із вказаним, суд наголошує, що позивачем пред`явлено виконавчий лист до виконання, проте не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення ОСОБА_1 із заявою в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за його позовом, у зв`язку із передчасністю її заявлення.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 , поданої у порядку статті 383 КАС України, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.293,295 КАС України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Єфанова