Справа № 200/513/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року Справа№200/513/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Третя особа) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю Державної прикордонної служби ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) видати наказ яким перерахувати та виплатити позивачу, з 24.02.2022 року по 31 грудня 2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць військовослужбовцю Державної прикордонної служби ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 по день подання даної позовної заяви. Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022). На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Проте, з моменту набуття чинності постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Відповідач не виплачує повну додаткову винагороду Позивачу, як військовослужбовцю який приймає участь у бойових діях, ніяк не аргументуючи свою позицію. Відповідно до довідки яка надана згідно адвокатського запиту від 01.02.2023 року починаючи з лютого 2022 року по грудень 2022 року Позивач отримував додаткову винагороду тільки у розмірі 30000 гривень (кожного місяця), але не отримував винагороду у розмірі 100000 гривень, проте проходить службу та приймає безпосередню участь в бойових діях на території Донецької області яка є по суті зоною бойових дій.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22 - відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником Відповідача на адресу суду було надано відзив на адміністративний позов, в якому останній зокрема зазначив наступне.

Відповідач зазначає, що 29 квітня 2022 року Позивача було зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням окупаційних військ російської федерації на територію України Позивач з 29 квітня 2022 року до 11 липня 2022 року приймав участь у здійснені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій області. 11 липня 2022 року Позивача було направлено у відрядження на ділянку НОМЕР_5 прикордонного загону, АДРЕСА_3 , у свою чергу територіально, м. Могилів - Подільський знаходиться у Вінницькій області, відповідно, не місто м. Могилів - Подільський, не Вінницька область не являлись районом ведення бойових дій. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, збільшена додаткова винагорода до 100000 нараховується та виплачується лише військовослужбовцям які безпосередньо приймають участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. У жовтні Позивача направлено у службове відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підвищена додаткова винагорода за період перебування Позивача у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником НОМЕР_6 прикордонного загону не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу №392-АГ (не надано довідки згідно яких нараховуються виплати).

У зв`язку з не отриманням довідок до 5 числа щомісячно військовою частиною НОМЕР_2 з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 направлявся лист відповідачем від 25.11.2022 №22/2811-22-вих з клопотанням про надання інформації щодо відряджених військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, за встановленою формою (у виді довідок) визначених наказом №392-АГ, для нарахування і виплат підвищеної додаткової винагороди.

На адресу військової частини НОМЕР_2 від начальника НОМЕР_6 прикордонного загону надійшов лист від 04 грудня 2022 року №22/4928-22 вих. «Про надання інформації», в якому зазначено, що НОМЕР_6 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної (до 100000 грн.) додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) військової частини НОМЕР_2 , за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_6 прикордонного загону.

Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений вищезазначеними актами з порядку нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди до 100000 грн. Крім того, у разі надання НОМЕР_6 прикордонним загоном документів для нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди відрядженим військовослужбовцям до в/ч НОМЕР_2 за встановленою формою визначеною наказом №392-АГ, відповідач - в/ч НОМЕР_2 зобов`язаний здійснити таку виплату. Таким чином, у Відповідача відсутні правові підстави для здійснення нарахування та виплати Позивачу збільшеного розміру додаткової грошової винагороди до 100000 гривень за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як військовій частині НОМЕР_2 не надано документи, які підтверджували б дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, визначені наказом №392-АГ.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що наказ про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн., пропорційно із розрахунку на місяць, опрацьовується посадовими особами НОМЕР_7 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). Разом із цим, зазначає, що списки, передбачені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, на адресу НОМЕР_7 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) не направлялись, так як відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 №21-1215-2022 Щодо однакового трактування положень (володільцем даного листа є Адміністрація Державної прикордонної служби України) визначено, що збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцям Державної прикордонної служби України з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у тому числі перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_8 , проходить військову службу в НОМЕР_7 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24 квітня 2022 року № 158-ОС Про особовий склад встановлено, що штаб-сержанта ОСОБА_1 , який прибув з Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького 29 квітня 2022 року та наказа Голови Державної прикордонної сужби України від 18 квітня 2022 року №365-ОС зараховано в розпорядження НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09 вересня 2022 року № 372-ОС Про особовий склад встановлено, що штаб-сержанта ОСОБА_1 , призначено інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником ракетно-артилерійського відділення прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування №2.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 гриф., штаб-сержанта ОСОБА_1 у складі другого відділу прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 - відповідач) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_9 ), де Позивач продовжує проходити військову службу по теперішній час.

Відповідно до копії довідки №4159 від 08.01.2023, яка видана військовою частиною НОМЕР_9 , штаб-сержант ОСОБА_1 , який проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_9 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області: з 09.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16.09.2022.

Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року відповідач звернувся з листом № 22/2811-12вих. Про надання інформації, зокрема, до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого просив надати до НОМЕР_7 прикордонного загону відносно військовослужбовців (прикордонної комендатури швидкого реагування № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , відділу прикордонної служби № НОМЕР_11 , що виконують завдання на дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відділу прикордонної служби № 1, відділу прикордонної служби (тип С), що виконують завдання на дільниці ІНФОРМАЦІЯ_5 ) інформацію щодо їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених ПКМУ № 168 та наказом № 392-АГ, за формою наведеною у додатку № 2 наказу № 392-АГ за період виконання завдань протягом вересня та жовтень 2022 року.

29 листопада 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_9 ) листом за №22-4820-22-вих. повідомив Військову частину НОМЕР_2 про те, що підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення і тому підпункт 7 пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 не застосовується.

Згідно довідки про відрядження військовослужбовця від 22.03.2023 року №12/723, штаб-сержант ОСОБА_1 зарахований в списки особового складу НОМЕР_7 прикордонного загону 29.04.2022 відповідно до наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 29.04.2022 №158-ОС. 11.07.2022 вибув у службове відрядження на ділянку НОМЕР_5 прикордонного загону Південного регіонального управління відповідно до наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 11.07.2022 №153-ВВ. Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № (гриф)/25-2075-Е військовослужбовця передислоковано з НОМЕР_5 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_6 прикордонного загону, військовослужбовець з 08.10.2022 по 08.01.2023 перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_6 прикордонного загону. 10.01.2023 військовослужбовець прибув зі службового відрядження до НОМЕР_7 прикордонного загону і приступив до виконання обов`язків, відповідно до наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 10.01.2023 №8-ВВ.

З архівної відомості виплати грошового забезпечення позивачу з січня по грудень 2022 року вбачається, що в період з травня по вересень 2022 року йому нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода до 100000 грн., передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - постанова КМУ №168). Починаючи з вересня по грудень 2022 року така додаткова винагорода виплачувалася у розмірі 30000 грн.

Листом від 02.02.2023 року №22-715/23-Вих. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу Відповідача було направлено довідку про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_9 .

Відповідно до вказаної довідки Позивач у період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року брав участь у бойових діях або заходах.

З архівної відомості виплати грошового забезпечення Позивачу з січня по лютий 2023 року вбачається, що в лютому 2023 року Позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100000 грн., передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 за грудень 2022 року.

Позивач не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, а саме в розмірі 100000 грн., звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року №8-рп/99, зауважив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ).

За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) (у редакції чинній на дату прийняття), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022, №754 від 01.07.2022, №793 19.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, №43 від 20.01.2023 до Постанови №168 від 28.02.2022 були внесені відповідні зміни та доповнення.

Разом із цим, пунктом 1 Постанови № 168 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано накази від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (далі - Наказ №392-АГ) та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (далі - Наказ №628-АГ), яким скасовано дію Наказа №392-АГ.

Так, згідно пункту 1 Наказа №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказа №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказа №392-АГ передбачено, шо для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пунктом 11 Наказа №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказа № 392-АГ).

Відповідно до пункту 3 Наказа №628-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу, журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Згідно з пунктом 7 Наказа №628-АГ для віськовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у Додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості) днів такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях, або заходах передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Наказа №628-АГ інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Як установлено судом вище, саме з 29.04.2022 Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . В період з 29.04.2022 року по 11.07.2022 року позивач приймав безпосередню участь в бойових діях. 11.07.2022 вибув у службове відрядження на ділянку НОМЕР_5 прикордонного загону Південного регіонального управління. З НОМЕР_5 прикордонного загону позивача було передислоковано на ділянку НОМЕР_6 прикордонного загону, так з 08.10.2022 по 08.01.2023 позивач перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_6 прикордонного загону.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджуються що у період з 24.02.2022 по квітень 2022 року позивач приймав участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом із цим, судом установлено, що відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100000 грн.: у травні 2022 року у розмірі 7000,00 грн., у червні 2022 року у розмірі 100000,00 грн., у липні 2022 року у розмірі 100000 грн., у серпні 2022 року у розмірі 52580,65 грн., у грудні 2022 року у розмірі до 100000 грн.

Крім того, Відповідачем не заперечується, що у період з вересня 2022 року по листопад 2022 року Позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що Позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області з 09.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023, що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_12 №4159 від 08.01.2023, яка видана штаб-сержанту ОСОБА_1 , який проходить службу в військовій частині НОМЕР_2 . Докази направлення оригіналу зазначеної довідки Відповідачу в матеріалах даної справи відсутні.

Водночас, на підставі листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.11.2022 вих.№22/4820-22-Вих, судом установлено, що інформація, передбачена Наказами №392-АГ та №628-АГ, щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на адресу Відповідача не направлялась, що не заперечується Відповідачем.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

У справі Sunday Times v. United Kingdom Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін передбачено законом передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін передбачено законом має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі Steel and others v. The United Kingdom).

Також у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що Позивач з 24.02.2022 по 29.04.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , та, що у період з 24.02.2022 по квітень 2022 року позивач дійсно приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, задоволенню не підлягають позовні вимоги в частині щодо неповного нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з травня 2022 року по серпень 2022 року, оскільки Відповідачем була виплачена Позивачу додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у травні 2022 року у розмірі 7000,00 грн., у червні 2022 року у розмірі 100000,00 грн., у липні 2022 року у розмірі 100000 грн., у серпні 2022 року у розмірі 52580,65 грн., у грудні 2022 року у розмірі до 100000 грн. Проте, матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що додаткова доплата за цей період була нарахована та виплачена Позивачу в неналежному розмірі.

Разом із цим, суд зазначає, що недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Разом із цим, як було встановлено вище, нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказами №392-АГ та №628-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказах №392-АГ та №628-АГ.

Так, в межах розгляду даної справи судом встановлено, що начальниками органів Держприкордонслужби, в яких Позивач проходив службу з вересня 2022 року по листопад 2022 року, інформація щодо безпосередньої участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, військовою частиною НОМЕР_2 не отримана, про що свідчить, зокрема, лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.11.2022 вих.№22/4820-22-Вих.

Тому, оскільки Відповідач не отримав інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що в діях військової частини НОМЕР_2 відсутня протиправна бездіяльність.

Також суд зазначає, що Підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_2 охороняють ділянку державного кордону з Російською Федерацією та Республікою Білорусь у межах Чернігівської області (https://dpsu.gov.ua/ua/structure/chastini-centralnogo-pidporyadkuvannya/chernigivskiy-prikordonniy-zagin/), підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_7 охороняють ділянку державного кордону в межах Могилів Подільського та Тульчинського районів Вінницької області (https://dpsu.gov.ua/ua/structure/pivdenne-regionalne-upravlinnya/mogiliv-podilskiy-prikordonniy-zagin/).

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», який затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), Чернігівська та Сумська області віднесені до територій можливих бойових дій, Вінницька область відсутня в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення саме відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та не виплати йому повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі Електронний суд.

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський