Справа № 990/23/23
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 990/23/23

Провадження № 11-42заі23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В.,Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Чумаченко Т. А.

перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 березня 2023 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконним і нечинним Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», визнання дій Президента України щодо утворення та ліквідації апеляційних судів указаним Указом такими, що порушують право позивача, і

ВСТАНОВИЛА:

1. 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати:

- Указ Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» незаконним і нечинним повністю з дня його прийняття;

- дії Президента України щодо утворення та ліквідації апеляційних судів указаним вище Указом такими, що порушують його право співзасновника (державотворця) Держави Україна та співзасновника інституту президенства шляхом обрання Президента України на діяльність Президента лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2.Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 17 лютого 2023 року (далі - Суд) позовну заяву залишив без руху та надав десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоробок (недоліків) позовної заяви шляхом приведення тексту позовної заяви у відповідність до норм Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд приписав також, щоб позивач надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом із зазначенням підстав для його поновлення строку, додав докази поважності причин пропуску терміну звернення, долучив копії виправленої позовної заяви та додані до неї документи відповідно до кількості учасників справи.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 27 лютого 2023 року надіслав до Суду заяву з позовною заявою в новій редакції, в якій просить визнати:

- Указ Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» незаконним і нечинним повністю з дня його прийняття;

- дії Президента України щодо утворення та ліквідації апеляційних судів указаним вище Указом такими, що порушують його право співзасновника (державотворця) Держави Україна та співзасновника інституту президенства шляхом обрання Президента України на діяльність Президента лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та

- стягнути на його користь з відповідача компенсацію за нанесену йому порушенням прав моральну шкоду грошовою сумою 100 000 грн.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 08 березня 2023 року позовну заяву повернув позивачу на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України. Судове рішення мотивував тим, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3.ОСОБА_1 не погодився із цим рішенням суду і 14 березня 2023 року подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу.

Суддя Великої Палати ухвалою від 21 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав йому десятиденний строк для усунення недоробок. В ухвалі зверталась увага на те, що скаржник не додав до апеляційної скарги документ про сплату судового збору та/або документи, що підтверджували би його скрутне матеріальне становище та дозволяли визначити сукупний розмір його річного доходу, чи документ, які мають значення для виміру матеріального становища скаржника.

4. На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху 24 березня 2023 року ОСОБА_1 надіслав клопотання про звільнення від сплати судового збору, до якого долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року (дата формування відповіді на запит 26 січня 2023 року).

Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 08 квітня 2020 року продовжив залишення скарги без руху.

З посиланням на аналіз частини другої статті 132, частини першої статті 133 КАС України, частини другої статті 8 Закону України від 01 листопада 2011 року № 674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) про правоможність суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, суддя-доповідач вкотре нагадав скаржнику, що сторона у справі повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги тощо.

Було наголошено також, що документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року, відображає лише інформацію про доходи скаржника, яка, однак, сама по собі вповні не ілюструє незадовільне (скрутне) майнове становище апелянта.

5. 04 квітня 2023 року на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 надіслав клопотання, у якій просить звільнити його від сплати судового збору. Підставами для задоволення такого клопотання вважає відомості доданої ним до клопотання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2022 року, яку Державна податкова інспекція у місті Полтава отримала 03 квітня 2023 року. За цією декларацією в означений проміжок часу скаржник отримав 5,25 грн доходів.

Повідомив також, що в провадженні Київського районного суду місті Полтави знаходиться цивільна справа № 552/6465/22 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання вчинити певні дії. По суті спору суд першої інстанції рішення не ухвалював.

6. У преамбулі Закону № 3674-VI мовиться, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтею 1 Закону № 3674-VI під судовим збором розуміється збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У статті 5 цього Закону передбачено категорію (коло) осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. До кола цих осіб скаржник ОСОБА_1 не входить.

Як уже згадувалося вище, за пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а за частиною другою цієї самої статті - зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

7. З аналізу наведених положень випливає, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

З розуміння положень статті 8 в системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача (скаржника), неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду.

8. Зі змісту апеляційної скарги можна виснувати, що апелянт ОСОБА_1 оспорює нормативно-правовий акт Президента України, який був виданий більше ніж п`ять років тому. У позовній заяві, серед іншого, зазначив, що відповідач порушив встановлений законом та Конституцією України порядок утворення, реорганізації та ліквідації судів, ухилився від необхідності звертатися до Верховної Ради України із законопроектом. На його думку, такі дії свідчать про узурпацію владних повноважень з боку відповідача, а це своєю чергою суперечить його інтересам, бо порушує право позивача мати законослухняного Президента. Наголошує, що є жертвою порушення права, оскільки відповідач ліквідував та утворив суди не на підставі та у порядку, що визначені законом.

Але попри це (поряд з таким обґрунтування вимог), позивач не зазначив, щонайменше, яке притаманне саме йому право (індивідуальний інтерес) порушив відповідач, коли видав оскаржений акт, і чому це його (індивідуальне, особисте) право (інтерес) не можливо відновити поза судовим порядком.

9. За подання цієї позовної заяви чи апеляційної скарги апелянт мав би сплатити судовий збір. На нього, як на платника судового збору, не поширюються пільги звільнення від сплати цього платежу.

10. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище скаржника, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Із доданої до апеляційної скарги податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний (податковий) період 2022 року можна визначити, щостаном на 03 квітня 2023 року скаржник має дохід у розмірі 5,25 грн.

Цей документ інформує про те, що позивач не декларував доходів, з яких би нараховувалися податки. Проте цього документа не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цього документа також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів.

Посилання скаржника на наявність в провадженні Київського районного суду міста Полтави цивільної справи про стягнення заборгованості, не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності зі згаданою вище декларацією може слугувати підставою для звільнення скаржника від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання апеляційної скарги в цій справі.

11. Отож, з огляду на ініційований скаржником предмет спору, характер спірних правовідносин, які позивач окреслив в апеляційній скарзі, на брак умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема й на те, що скаржник не надав достатніх доказів неможливості сплати судового збору суду за розгляд його апеляційної скарги, підстав для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги нема.

12. Відповідно до частини п`ятої статті 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки ОСОБА_1 в установлений судом строк не усунув недоліків апеляційної скарги, тому апеляційна скарга відповідно до частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 березня 2023 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконним і нечинним Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», визнання дій Президента України щодо утворення та ліквідації апеляційних судів указаним Указом такими, що порушують право позивача, повернути скаржнику.

Направити учасникам справи копію цієї ухвали, а разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами - ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: В. В. Британчук С. Ю. Мартєв

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна І. В. Ткач

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

Л. Й. Катеринчук В. Ю. Уркевич

Г. Р. Крет Т. А. Чумаченко

Л. М. Лобойко