Справа № 240/8053/22
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/8053/22

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить:

- ухвалити рішення, яким визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи, що настала внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 352400,00, (триста п`ятдесят дві тисячі чотириста) грн, яка була нарахована Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Житомирській області відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України N 850 від 21.10.2015 шляхом списання коштів з казначейського рахунку Державної казначейської служби України на утримання МВС.

Обгрунтовуючи позов зазначив, що відмова Міністерства внутрішніх справ України у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи є протиправною та порушує його право на отримання такої допомоги.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 22 липня 2022 року зупинено провадження в адміністративній справі № 240/8053/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової грошової допомоги до припинення на території України воєнного стану.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третіх осіб: Державна казначейська служба України , Управління поліції охорони в Житомирській області, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової грошової допомоги скасовано. Справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року постановлено продовжити розгляд адміністративної справи № 240/8053/22.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки відповідач, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Управлінням поліції охорони в Житомирській області до суду направлено письмові пояснення.

Позивач до суду направив відповідь на відзив.

Уповноважений ВРУ з прав людини до суду направив письмові пояснення.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з позовної заяви, позивачу 04.09.2015 під час первинного огляду МСЕК було встановлено III групу інвалідності внаслідок загального захворювання, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА №206839 від 28.09.2015.

У подальшому, під час повторного огляду МСЕК 20.06.2018 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, із зазначенням причини: травма отримана внаслідок захворювання, отриманого в період проходження служби в ОВС, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 100995 від 20.06.2018.

Під час повторного огляду МСЕК 16.06.2021 позивачу підтверджено II групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 588140 від 16.06.2021.

На підставі Довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 100995 від 20.06.2018, позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при УМВС України в Житомирській області з приводу виплати одноразової грошової допомоги.

Ліквідаційною комісією Управління державної служби охорони при УМВС України в Житомирській області було складено та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 352400,00 грн та направлено до МВС України для затвердження.

За результатом розгляду вказаних матеріалів Міністерство внутрішніх справ України листом від 01.08.2018 № 11021/05/15-2018 повернуло висновок до ліквідаційної комісії у зв`язку з неналежним оформленням документів.

Житомирським окружним адміністративним судом 08.04.2021 ухвалено рішення (залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021) у справі № 240/21590/20, яким вирішено позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов`язати МВС України повторно розглянути заяву позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 і прийняти рішення, передбачене п.9 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду у даній справі.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 у справі № 240/21590/20 МВС України було розглянуто заяву позивача та матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у призначенні такої допомоги, оформлене листом МВС від 18.01.2022 № 1958/1/15-2022.

Вважаючи відмову МВС України протиправною, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам,суд зважає на слідуюче.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02 липня 2015 року, згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20 грудня 1990 року та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року (далі - Порядок № 850).

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно із підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктами 8, 9, 10 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Відповідно до пункту 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником ОВС для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак, у даному випадку таке рішення відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Крім того, суд наголошує, що пункт 14 Порядку №580 містить вичерпні підстави, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються. При цьому, відмова, оформлена листом МВС від 18.01.2022, що оскаржується у даній справі, таких підстав не містить.

З матеріалів справи вбачається, що відмова МВС у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку обґрунтована тим, що надіслані документи не відповідають вимогам пунктів 4,7,8 та 14 Порядку.

Відтак, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неприйняттям відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 352400,00 грн у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності.

Щодо позовної вимоги стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь позивача одноразову грошову допомогу у розмірі 352400,00, суд зважає на наступне.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи наведене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Так, у відповідності до п.4 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Абзацом 2 ч.4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що настала внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

У висновку УДСО при ГУМВС України в Житомирській області від 18.07.2018 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги обрахована сума одноразової грошової допомоги, яка становить 352400,00 грн.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". В той же час, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Згідно з п. 10 Порядку, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Поряд з наведеним, починаючи з 2019 року Уряд визначив кошторисне джерело коштів для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони. Проте ці зміни жодним чином не вплинули на компетенцію МВС як органу, що повинен на підставі Порядку №850 вирішити питання про наявність підстав для призначення цієї допомоги.

При цьому, у випадку прийняття МВС рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідач має повноваження визначити джерело виплати та скерувати таке для виконання.

Отже, ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України прийняти відповідно до норм Порядку №850 рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за його заявою/рапортом у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ,01601. Код ), за участі третіх осіб: Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6,Київ,01601. Код ), Управління поліції охорони в Житомирській області (пров. Львівський, 4, м.Житомир,10014. Код ), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (вул. Інститутська, 21/8, м.Київ 8,01008) про визнання протиправною відмову, стягнення одноразової грошової допомоги -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 352400,00 грн, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа