Справа № 160/1530/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2023 року Справа № 160/1530/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний Суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (далі позивач, ТОВ «ПК «ДТЗ») до Дніпровської митниці (далі відповідач, митниця), в якій позивач з урахуванням заяви-клопотання від 09.02.2023 р. просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UА110150/2022/000032/1 від 22.09.2022 р.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UА110150/2022/000047/1 від 27.10.2022 р.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» судові витрати по даній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі за позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
01.03.2023 р. через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивач протягом вересня-жовтня 2022 звертався до Дніпровської митниці з метою здійснення митного оформлення товарів: «трактори для сільськогосподарських робіт. Виробник «JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD», Країна виробництва CN». Зазначені товари надійшли на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 р. із компанією «JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD», (Китай) та ТОВ «ПК «ДТЗ» (Україна), специфікації від 11.10.2021 р. №2022-1, інвойсів від 18.11.2021 р. №№JM2022-1A- 1, JM2022-1A-2, JM2022-1A-3, JM2022-1A-4 та заявлені до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 21.09.2022 р. №UA110150/2022/010075 та від 26.10.2022 р. №UA110150/2022/012034. При цьому, митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ. Умовами поставки сторони визначили FOB - SHANGHAI, China. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за вищезазначеною електронною митною декларацією зґенеровано наступні форми контролю: 105-2 - КОНТРОЛЬ правильності визначення митної вартості товарів: 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до п. 4.1. ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: відповідно до наданої декларантом до митного оформлення специфікації від 02.10.2021 р. №2022-1 умовами оплати визначено 100 % передоплата, загальна вартість товарів становить 567 630, 00 доларів США. Декларантом на підтвердження фактурної вартості товару до митного оформлення надані наступні платіжні доручення від 19.11.2021 р. №805 на суму 76 547 доларів США; від 24.01.2022 р. №960 на суму 164 588,80 доларів США; від 25.01.2022 р. №992 на суму 203 277 доларів США. Загальна сума наданих платіжних доручень складає 444 412,80 доларів США, що не кореспондується із сумою специфікації від 11.10.2021 р. №2022-1. Відповідач зауважив, що надані платіжні доручення не містять відмітки банку про проведення операції. Декларантом до митного оформлення також надано додаткову угоду від 25.01.2022 р. №13 до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 р. №JM/13, відповідно до якої умови оплати змінено на наступні: 444 412, 80 доларів США передоплата та 123 217,20 доларів США - протягом 365 днів з моменту поставки товару. Відповідно до коносаментів №№ SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC211110539, SZLSEC211110651 поставка товару відбулась 05.12.2021 р. Декларанту запропоновано надати за наявності банківські платіжні документи. Відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах . поставки FOB SHANGHAI, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування - 3 621,00 доларів США. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом до митного оформлення надано: договір перевезення вантажу морським транспортом від 01.11.2019 р. №2 з компанією «Imogate Solution Sp.z.o.o»; рахунок від 02.02.2022 р. №F01/02/2022; розрахунок транспортних витрат від 19.09.2022 р.; заявку на перевезення від 26.11.2021 р. №94; акт виконаних робіт від 02.02.2022 р. №10; платіжне доручення від 04.05.2022 р. №1135. Відповідач зазначив, що в наданім до митного оформлення рахунку від 02.02.2022 р.№ F01/02/2022 містяться посилання на коносаменти від 05.12.2021 №№SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC211110539, SZLSEC211110651, які до митниці не надавались. З урахуванням відомостей із цих коносаментів в графі «For delivery of goods, please apply to» (Для доставки звертатися до) містяться відомості про суб`єкта FSR LOGISTICS UKRANE LLC, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Відповідно до відомостей рахунку від 02.02.2022 № Р01/02/2022 визначено термін оплати - лютий 2022 року. До митного оформлення надано платіжне доручення від 04.05.2022 р. №1135 на суму 148 750, 00 доларів США. Однак здійснена оплата за платіжним доручення від 04.05.2022 р. №1135 не кореспондується по даті з визначеним терміном у рахунку від 02.02.2022 р. № Р01/02/2022. До того ж, надане платіжне доручення не завірено належним чином банківською установою. Під час проведення консультацій декларант ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надав прайс-лист та комерційну пропозицію, а також зазначив, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару у 10-денний термін надаватись не будуть. В листі від 14.09.2021 р. №788, як зауважив відповідач, декларантом зазначено про відсутність законодавчої вимоги документального підтвердження здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної парті товарів (копії митної декларації). Згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) та комерційна пропозиція мають містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Наданий позивачем прайс-лист міститить цінову інформацію на умовах поставки FOB-Ningbo, в заявленій партії товару умови поставки FOB - SHANGHAI. Однак декларантом не надано документального підтвердження включення додаткових витрат або спростування виявлених невідповідностей. Митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості «2-ґ» - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними. Декларант позивача скористався правом, визначеним у ч. 7 ст. 55 МКУ й спірний товар був випущений у вільний обіг. Під час дії гарантійних зобов`язань позивачем додаткових документів, які б підтвердили заявлений ним рівень митної вартості до митниці не надано. З огляду на викладене, відповідач стверджує, що прийняті ним рішення про коригування митної вартості товарів є правомірними та такими що не підлягають скасуванню.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
01.08.2019 р. ТОВ «ПК «ДТЗ» (м.Дніпро) (Покупець) уклало з компанією «JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №JM/13 (далі Контракт) на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
У подальшому компанією «JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD», відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації №2022-1 від 11.10.2021 р., рахунків-фактур №№ JM2022-1A-1, JM2022-1A-2, JM2022-1A-3, JM2022-1A-4 від 18.11.2021 р., було здійснено поставку ТОВ «ПК «ДТЗ» товарів - тракторів для сільськогосподарських робіт колісних.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ "ПК "ДТЗ", було задекларовано до митного поста Дніпровської митниці партії отриманого товару за наступними електронними митними деклараціями (далі - ЕМД).
За ЕМД № UA110150/2022/010075 від 21.09.2022 р. задекларовано частину товарної партії загальною вартістю 35 520, 00 доларів США, номенклатура, кількість, характеристики товару зазначені у графі 31 ЕМД - Товари №№1-3.
Загальна вартість транспортних витрат товариства щодо перевезення задекларованої товарної партії до кордону з Україною склала 3621,00 доларів США.
Митна вартість зазначеного товару підприємством була заявлена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 МКУ - за основним методом, який встановлений ст. 58 МКУ в сумі 36 141,00 доларів США (в т.ч.: 32 520,00 доларів США (вартість товару) та 3621,00 доларів США (вартість транспортних витрат).
За ЕМД №UA110150/2022/012034 від 26.10.2022 р. задекларовано частину товарної партії загальною вартістю 73 552, 00 доларів США, номенклатура, кількість, характеристики товару зазначені у графі 31 ЕМД - Товари №№1-3.
Загальна вартість транспортних витрат товариства щодо перевезення задекларованої товарної партії до кордону з Україною склала 8149,80 доларів США.
Митна вартість зазначеного товару підприємством була заявлена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 МКУ - за основним методом, який встановлений ст. 58 МКУ в сумі 81 701, 80 доларів США (в т.ч.: 73 552,00 доларів США (вартість товару) + 8149,80 доларів США (вартість транспортних витрат).
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством за вищезазначеними ЕМД було надано митному органу однакові документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме:
- декларація митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт №JМ/13 від 01.08.2019 р.;
- додаток (специфікація) до контракту №2022-1 від 11.10.2021 р.;
- додаткова угода №13 від 25.01.2022 р.;
- платіжні доручення щодо оплати товару №805 від 19.11.2021 р., №960 від 24.01.2022 р., №992 від 25.01.2022 р.;
- рахунки-фактури №№ІМ2022-1А-1, ІМ2022-1А-2, ІМ2022-1А-3, ІМ2022-1А-4 від 23.12.2021 р.;
- пакувальні листи (4 шт.) від 18.11.2021 р.;
- прайс-лист від 11.08.2021 р.;
- комерційну пропозицію від 22.09.2021 р.;
- технічний опис виробника від 18.11.2021 р.;
- список номерів шасі;
- лист роз`яснення щодо необхідності митного оформлення частини вантажу з митного складу №190922-1 від 19.09.2022 р.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці:
- договір ТЕО №2 від 01.11.2019 р.;
- заявка на перевезення №94 від 26.11.2021 р.;
- коносаменти №№SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC21 1110539, SZLSEC21 1110651 від 05.12.2021 р.;
- рахунок на оплату транспортних витрат №Е01/02/2022 від 02.02.2022 р.;
- акт виконаних робіт №10 від 02.02.2022 р.;
- платіжне доручення щодо оплати транспортних витрат №1135 від 04.05.2022 р.;
- розрахунок транспортних витрат від 19.09.2022 р.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Дніпровською митницею направлено підприємству електронне повідомлення №1 від 21.09.2022 р. (за ЕМД №UA110150/2022/010075 від 21.09.2022 р.) та електронне повідомлення №1 від 26.10.2022 р. (за ЕМД №UA110150/2022/012034 від 26.10.2022 р.), в яких відповідач зазначив про виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості імпортованих товарів, а також повідомив, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
У цих повідомленнях митним органом додатково витребувано у ТОВ «ПК «ДТЗ» такі документи:
1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару;
3) виписку з бухгалтерської документації;
4) прайс-листи виробника товару;
5) копію митної декларації країни відправлення;
6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці:
1) документи до ЕМД №UA110150/2022/010075 від 21.09.2022 р.: лист №354 від 21.09.2022 р., прайс-лист виробника з перекладом на українську мову від 11.08.2021 р., комерційна пропозиція виробника з перекладом на українську мову від 22.09.2021 р.;
2) документи до ЕМД №UA110150/2022/012034 від 26.10.2022 р.: лист №420 від 27.10.2022 р., прайс-лист виробника з перекладом на українську мову 11.08.2021 р., комерційна пропозиція виробника з перекладом на українську мову від 22.09.2021 р., платіжне доручення щодо оплати фрахту, завірене банківською установою №1135 від 04.05.2022 р., платіжне доручення щодо оплати товару, завірені банківською установою: №805 від 19.11.2021 р., №960 від 24.01.2022 р., №992 від 25.01.2022 р.
Також у цьому листі ТОВ «ПК «ДТЗ» повідомило митницю про те, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
22.09.2022 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2022/000032/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих товарів №№1-3 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості «2-г» - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Загальна сума митної вартості, заявлена декларантом ТОВ «ПК «ДТЗ» у вказаному рішенні збільшено митницею:
- для товару №1 з 7504, 60 доларів США до 7826, 00 доларів США;
- для товару №2 з 14 548, 80 доларів США до 15 186, 08 доларів США;
- для товару №3 з 14 087, 60 доларів США до 14 718, 80 доларів США.
27.10.2022 р. Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2022/000047/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів №№1-3 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості «2-г» - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Загальна сума митної вартості, заявлена декларантом ТОВ «ПК «ДТЗ» у вказаному вище рішенні збільшена митницею:
- для товару №1 з 30 082, 40 доларів США до 31 306, 72 доларів США;
- для товару №2 з 29 097, 60 доларів США до 30 372, 16 доларів США.;
- для товару №3 з 3760, 30 доларів США до 3913, 34 доларів США.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг:
- за ЕМД №UА110150/2022/010130 від 22.09.2022 р. (рішення №UА110150/2022/000032/1), відповідно до якої загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 11 632, 92 грн.;
- за ЕМД №UА110150/2022/012139 від 27.10.2022 р. (рішення №UА110150/2022/000047/1), відповідно до якої загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 25 284, 40 грн.
Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в графах 47 «Нарахування платежів» та 47 «В» «Подробиці розрахунків» у вищезазначених ЕМД.
Не погоджуючись з прийнятими Дніпровською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів, ТОВ «ПК «ДТЗ» звернулося за захистом власних прав та інтересів з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МКУ), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 МКУ).
Відповідно до ч. 1 ст. 52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За нормами ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МКУ передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Згідно із ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Відповідно до положень МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Приписами ст. 337 МКУ передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ, контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із ч.1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 МКУ).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 МКУ).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 МКУ).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МКУ , у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно із ч. 8 ст. 57 МКУ, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 МКУ передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) не має жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 МКУ дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Відповідно до положень статті 64 МКУ, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Як вбачається зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
Щодо висновків митного органу суд зазначає наступне.
ТОВ «ПК «ДТЗ» до митного контролю та оформлення 21.09.2022 р. за ЕМД №UA110150/2022/010075 заявлено партію товару, імпортовану за контрактом з виробником (JIANGSU YUEDA INTELLIGENT AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD. (код 4104 у графі 44) від 01.08.2019 р. №JM/13, рахунками-інвойсами №№JM2022-1А-1, JM2022-1A-2, JM2022-1A-3, JM2022-1A-4 від 18.11.2021р.
Відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - SHANGHAI.
Враховуючи заявлений характер вищевказаної зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB (якими передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем), продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення.
Натомість, відповідач стверджує, що документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) декларантом до митного органу не надано.
Щодо того, що декларантом не надано документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги), суд погоджується з доводами позивача, що надання документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів не передбачено жодним документом.
Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки не є джерелом інформації про митну вартість товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 р. у справі №810/4116/17 зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо умов здійснення експортної операції, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності.
Стосовно питання оплати за товар митний орган зазначив, що в наданій декларантом Специфікації №2022-1 від 11.10.2021 р. визначено загальну вартість товарів - 567 630 доларів США та вказано умови оплати: оплата 100 % передоплата. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п. 2 ст. 53 МКУ).
При цьому, до митного оформлення були надані платіжні доручення на загальну суму 444 412, 80 доларів США, а саме: платіжне доручення №805 від 19.11.2021 р. на суму 76 547, 00 доларів США; платіжне доручення №960 від 24.01.2022 р. на суму 164 588, 80 доларів США; платіжне доручення №992 від 25.01.2022 р. на суму 203 277, 00 доларів США.
Наведене, як зауважив відповідач, не кореспондується зі специфікацією №2022-1 від 11.10.2021 р. Також надані платіжні доручення не містять відмітки банку про проведення операції.
У наданій декларантом Додатковій угоді до Контракту №13 від 25.01.2022 р. зазначено, що оплата по специфікації №2022-1 від 11.10.2021 р. змінено умови щодо оплати товару, а саме: 444 412, 80 доларів США передоплата, 123 217, 20 доларів США - протягом 365 днів з моменту поставки товару.
Відповідно до коносаментів №№SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC21 1110539, SZLSEC21 1110651 від 05.12.2021р. поставка товару відбулась 05.12.2021 р.
Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
Слід зазначити, що у пункті 3 висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України (в редакції від 13.03.2012 р.), яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 13.03.2017 р. зазначено, що суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Таким чином, фактична оплата або не оплата за отриманий позивачем товар не впливає на його митну вартість.
У матеріалах справи містяться специфікації та рахунки-фактури на поставлений товар, які містять інформацію про вартість поставленого товару.
Умови поставки товару FOB, тобто ціна товару складається із: закупівельної ціни товару, упаковки, маркування, отримання ліцензій та дозволів, держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні), витрат на транспортування в порт відправлення, фрахт судна, завантаження та розміщення товару на кораблі, розвантаження у порту прибуття, оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.
Враховуючи наведене, суд не приймає відповідні доводи митного органу.
Відповідно до відомостей коносаментів від 05.12.2021 р. за №№SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC211110539, SZLSEC211110651, придбаний позивачем товар було завантажено на судно 05.12.2021 р.
Відповідач наголошує, що з урахуванням п. 5.2 Контракту та умов оплати кожної партії товар у Специфікації №2022-1 від 11.10.2021 р., оплата товару має здійснюватися на умовах 100% передоплати, а відтак на момент поставки товару (05.12.2021 р.) його оплата повинна бути здійснена у відповідному обсязі.
Одночасно із цим між позивачем та його постачальником укладено додаткову угоду до Контракту за №13 від 25.01.2022 р., що змінює умови оплати.
Митний орган зауважує, що така угода була укладена вже після відвантаження партії товару, що робить її нікчемною.
Суд не погоджується із наведеною позицією митниці з огляду на таке.
Поставка партії придбаного позивачем товару здійснювалась, зокрема, на підставі Специфікації №2022-1 від 11.10.2021 р., в якій була передбачена 100% передоплата за товар.
Позивач зауважив, що до митного контролю разом із ЕМД були надані примірники додаткової угоди до Контракту №13 від 25.01.2022 р., у відповідності до якої внесено зміни до Специфікації №2022-1, а саме: Сторонами узгоджені нові умови оплати, згідно з якими оплата вартості товару в сумі 444 412, 80 доларів США оплачується товариством, як попередня оплата, а залишок вартості товару в сумі 123 217, 20 доларів США оплачується товариством протягом 365 днів з моменту поставки товару.
Фактичні обставини справи свідчать, шо на момент укладання вищевказаної додаткової угоди поставка товару не була завершена.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) та ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Натомість, відповідачем фактично не визнаються зміни, узгоджені Сторонами правочину та викладені ними письмовій формі.
Відповідно до п. 5.2. Контракту, умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту. За домовленістю сторін умови оплати, зазначені у Специфікації, можуть бути змінені шляхом укладання додаткової угоди.
Відповідно до п. 10.2 Контракту, всі доповнення і додатки до цього мають юридичну силу, тільки якщо вони оформлені письмово і підписані повноважними представниками сторін.
Частиною 1 ст. 652 ЦКУ встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 654 ЦКУ, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
З урахуванням положень ст.ст. 16, 203, 215, 236 ЦКУ повноваженнями щодо визнання договору нікчемним покладені виключно на суд.
Позивач зауважує, що додаткова угода до Контракту укладена відповідно до вимог законодавства України, скріплена підписами повноважних представників та печатками обох сторін, містить узгоджені обома Сторонами на підставі їх вільного волевиявлення умови щодо відтермінування оплати за товар, які повного мірою їх влаштовують, судом недійсною не визнавалась, тобто є діючою та підтверджуючою дійсне волевиявлення Сторін Контракту, тобто, навпаки, твердження митниці у цій частин є нікчемними.
Після укладання додаткової угоди, товариством, на виконання взятих на себе зобов`язань щодо здійснення попередньої оплати за товар, було сплачено компанії продавцю валютні кошти відповідно до платіжних доручень: №805 від 19.11.2021 р., №960 від 24.01.2022 р., №992 від 25.01.2022 р., які були надані товариством митниці під час декларування в обох спірних випадках, на загальну суму 444 412, 80 доларів США. Тобто попередня оплата за товар була здійснена ТОВ «ПК «ДТЗ» у повному обсязі.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 р. по справі №804/4680/16.
Також Верховний Суду у постанові від 20.03.2018 р. по справі №815/4132/17 погодився із позицією, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.
У постанові від 19.11.2019 р. по справі №804/911/14 Верховний Суд підтримав позицію судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що не має будь яких підстав вважати, що дати здійснення оплати за товар впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості.
Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що строки оплати за товар не впливають на можливість здійснення митницею перевірки заявленої декларантом митної вартості.
Судом встановлено, що декларантом ТОВ «ПК «ДТЗ» виконані вимоги діючого митного законодавства щодо надання усіх наявних у нього банківських платіжних документів на момент проведення митного контролю відповідних партій товару, які повного мірою ідентифікуються з задекларованими товарами та у сукупності з іншими наданими митниці документами первинного бухгалтерського обліку підтверджують заявлену товариством вартість товару за Контрактом, та факт здійснення оплати за товар.
Також митним органом зауважено, що у коносаментах №№SZLSEC211107654, SZLSEC211110538, SZLSEC21 1110539, SZLSEC21 1110651 від 05.12.2021р. в графі «For delivery of goods, please apply to» (Для доставки звертатися до) містяться відомості про суб`єкта «FSR LOGISTICS UKRANE LLC», що, на думку відповідача, може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування.
Зі змісту пояснень позивача слідує, що у вищезазначених коносаментах у відповідній графі вказано компанію «FSR Logistics Ukrane LLC», як компанію, до якої необхідно звертатись у порту призначення.
Перевезення контейнерів з задекларованими товарами з КНР до місця кінцевого призначення здійснювалось на підставі Договору транспортного експедирування №2 від 01.12.2022 р. (далі Договір), укладеного між ТОВ «ПК «ДТЗ» (Клієнт) та IMOGATE SOLUTION Sp.z о.о. (Експедитор)
Відповідно до умов пункту 1.1 Договору, предметом цього Договору є надання Експедитором Клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів Клієнта, в тому числі організації перевезень різними видами транспорту, перевалки в портах та надання інших узгоджених Сторонами послуг. Відповідно до цього Договору, Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових, послуг, необхідних для доставки вантажу.
Пунктом 2.1. Договору визначено, що Експедитор має право:
- вибирати та змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, вибирати та змінювати порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах Клієнта (підпункт 2.1.1.);
- укладати від свого імені чи від імені Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, що пов`язані з виконанням цього Договору, в т.ч. перепакування, пере маркування, ремонт тари, завантаженння та розвантаження (підпункт 2.1.2.).
Відповідно до 14.1. Договору, оплата послуг за даним Договором та винагороди Експедитора здійснюється Клієнтом протягом 45 днів з моменту виставлення рахунка- фактури.
Рахунок-фактура повинен бути виставлений на протязі двох робочих днів з моменту судозаходу, якщо інше не передбачене узгодженою Сторонами заявкою.
Отже, умовами Договору передбачена можливість залучення Експедитором до перевезення вантажу третіх осіб, укладання договорів з ними та виставлення єдиного рахунку щодо оплати ТЕП Замовнику, що і було зроблено ним у даному випадку.
ТОВ «ПК «ДТЗ» до митного оформлення спірної товарної партії були надані документи: договір ТЕО, заявка на перевезення, коносаменти, рахунок на оплату ТЕП, акт виконаних робіт, банківський платіжний документ щодо оплати транспортних витрат, видані Експедитором (IMOGATE SOLUTION Sp.z о.о.), з яким позивач перебуває у договірних відносинах стосовно перевезення спірної товарної партії, які у своїй сукупності підтверджують повною мірою числові значення транспортних витрат, що стали однією з складових митної вартості товарів.
Згідно зі ст. ст. 116, 117 Кодексу про торговельного мореплавства України, у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.
Морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.
Згідно зі ст. 1, ч. 1 ст.14 Конвенції ООН «Про морське перевезення вантажів 1978 року» від 31.03.1978 р., термін «Перевізник» означає будь-яку особу, якою або від імені я якої з вантажовідправником укладено договір морського перевезення вантажу. Коли перевізник або фактичний перевізник приймає вантаж у своє відання, перевізник на вимогу вантажовідправника зобов`язаний видати вантажовідправнику коносамент.
У відповідності до ст.1 Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент від 25.08.1924 р., Перевізник включає власника судна або фрахтувальника, що є стороною в договорі перевезення з відправником.
Морський агент - це уповноважена судновласником особа, призначена ним для безпосереднього обслуговування належних судновласникові судів в певному порту або портах, для надання сприяння капітанові судна у взаєминах з вантажовласниками, портовими і адміністративними владою і для скорочення часу стоянки судна в порту.
Позивач наголосив, що не має жодних договірних відносин із ТОВ «ФСР Лоджистикс» стосовно перевезення вантажу.
Стосовно зауважень митного органу щодо проведення ТОВ «ПК «ДТЗ» оплати товару слід зазначити наступне.
На момент проведення митного оформлення спірної товарної партії, на підтвердження транспортної складової митної вартості товару позивачем надано митниці платіжне доручення від 04.05.2022 р. №1135.
Одночасно із цим, в графах 32 та 70 цього платіжного доручення зазначено, що оплата здійснена за 6-ма рахунками одним платежем на загальну суму 148 750, 00 доларів США, у тому числі зазначений рахунок від 02.02.2022р. № F01/02/2022. Загальна вартість послуг з перевезення, зазначена в рахунку складає 35 700, 00 доларів США.
З урахуванням наведеного, загальна сума оплати, зазначена у платіжному дорученні, та в рахунку не можуть співпадати, оскільки відповідно до платіжного доручення загальну оплату послуг з перевезення було здійснено за декількома рахунками.
Як пояснив позивач, здійснення оплати за декількома рахунками одним платежем не протирічить нормам діючого законодавства України, сума рахунку покривається сумою платіжного доручення, інші рахунки, зазначені у платіжному дорученні, окрім рахунку №F01/02/2022, не надавались товариством митниці, оскільки такі документи не стосуються спірних поставок, а виставлені за перевезення інших товарних партій, тому їх ненадання не є розбіжністю у поданих товариством, що має вплив на можливість здійснення митницею перевірки числових показників заявленої товариством транспортної складової митної вартості, тому твердження митниці в цій частині є безпідставними та жодних розбіжностей в означених нею документах не існує.
Також позивач зауважив, що в процесі консультацій щодо митного оформлення ТОВ «ПК «ДТЗ» надано митниці платіжне доручення № 1135, завірене банківською установою, у зв`язку з чим твердження відповідача про не надання цього платіжного документу є помилковим.
Стосовно зауважень митниці щодо наданого під час митного оформлення товарів прайс-листа від 11.08.2021 р. та комерційної пропозиції б/н від 22.09.2021 р. слід зазначити таке.
Прайс-лист та комерційна пропозиція є документами довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми для них.
Згідно загальноприйнятої світової практики, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати, торгової марки чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Відомості, зазначені у прайс-листі, знайшли своє підтвердження у первинних документах (специфікація та інвойс).
Комерційна пропозиція та прайс-лист по своїй суті виступають пропозицією Продавця потенційному покупцю придбання товарів за пропонованими продавцем цінами. Такі пропозиції у формі прайс-листа та комерційної пропозиції можуть надаватись до укладання домовленостей на придбання товарів. Такі домовленості можуть оформлюватись як у формі Специфікації до контракту, як передбачено укладеним контрактом, так і у формі рахунку-фактури (інвойсу).
З наведеного вбачається, що надані митниці прайс-лист та комерційна пропозиція є додатковими документами, що належним чином підтверджують вартість товару, як складову заявленої товариством митної вартості задекларованої товарної партії.
Таким чином, ТОВ «ПК «ДТЗ» під час митного оформлення товарів надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень.
Окрім того, суд зауважує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод. Немає й пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов. Митним органом не обґрунтовано підстави, з яких не був застосований основний метод визначення митної вартості, та чотири другорядні методи і чому обраний саме резервний метод визначення митної вартості.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, покладені в обґрунтування підстав прийняття оскаржуваних рішень носять формальний характер та не мають під собою ніякого правового підґрунтя з огляду на те, що не мають жодного відношення саме до числового визначення заявленої позивачем митної вартості.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено достатніх доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, відповідач протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості товару за №UА110150/2022/000032/1 від 22.09.2022 р. та за №UА110150/2022/000047/1 від 27.10.2022 р., які за встановлених вище обставин є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Водночас, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийнятих рішень про коригування митної вартості товару за №UА110150/2022/000032/1 від 22.09.2022 р. та за №UА110150/2022/000047/1 від 27.10.2022 р.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ПК «ДТЗ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UА110150/2022/000032/1 від 22.09.2022 р.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UА110150/2022/000047/1 від 27.10.2022 р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса