Справа № 760/1251/23
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/1251/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову командира роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капітана поліції Бондаря А.М. Серія ГАБІ №452801 від 03.01.2023 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.01.2023 у приміщенні УПП в Полтавській області командиром роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Бондарем А.М. відносно позивача винесено постанову Серія ГАБІ №452801 від 03.01.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Позивач вказує, що 02.01.2023 він зустрів свого знайомого, який йому повідомив, що працівник УПП в Полтавській області, а саме інспектор ОСОБА_2 заступила на службу в стані алкогольного сп`яніння. Позивач особисто знає ОСОБА_2 і тому не виключив той факт, що ця інформація відповідає дійсності. В зв`язку із зазначеним позивач вирішив повідомили отриману ним інформацію поліції, здійснивши 02.01.2023 анонімний виклик на спецлінію «102», представившись ОСОБА_3 , повідомивши, що інспектор Шкейда І.Ю. перебуває на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння.

Через деякий час позивачу зателефонував співробітник служби моніторингу на ім`я ОСОБА_4 і повідомив, що ОСОБА_2 везуть в наркодиспансер для освідування на предмет сп`яніння.

Пізніше позивачу знову зателефонував вказаний співробітник і повідомив, що вказана позивачем інформація не знайшла свого підтвердження.

Ввечері до позивача знову зателефонували і сказали, щоб він на наступний ранок з`явився до поліції для бесіди.

03.01.2023 позивач прибув до УПП, де на нього чекав капітан поліції ОСОБА_5 , який повідомив, що на позивача буде складено постанову за ст. 183 КУпАП. Позивач надав письмові пояснення де зазначив, що інформацію про стан сп`яніння ОСОБА_2 йому надала інша особа, а позивач лише здійснив дзвінок на спецлінію «102» і наголосив на тому, що він не хотів викликати працівників поліції без потреби, лише хотів зафіксувати скаргу. Також позивачу було надано на ознайомлення пояснення ОСОБА_2 та ознайомлено з довідкою з наркодиспансера, де було вказано, що на момент огляду ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Після чого у відношенні позивача було складено оскаржену постанову. Весь процес фіксувався на боді камеру.

Позивач, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність факту скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення незаконною, просить суд про задоволення позову.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

27.02.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на те, що 02.01.2023 о 09 год. 47 хв. на спецлінію «102» від громадянина ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 працівник патрульної поліції ОСОБА_2 приступила до несення служби у стані алкогольного сп`яніння.

Дана подія була офіційно зареєстрована ЄО №35 від 02.01.2023 та передана екіпажу Алтей-122, подія зафіксована як резонансна, оскільки за участі поліцейського.

Пізніше від ОСОБА_3 надійшов повторний виклик на спецлінію «102» котрий повторює свою скаргу на працівника поліції ОСОБА_2 . В ході опрацювання даного звернення, екіпаж Алтей - 122 зв`язався з заявником, в ході телефонної розмови було встановлено, що заявник перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що останній сам повідомив працівникам поліції.

Також заявник скаржився на співробітника адміністративної практики ОСОБА_2 , яка з його слів, знаходиться на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому інспектора ОСОБА_2 було відсторонено від несення служби та доставлено до КП «Полтавського обласного центру терапії залежностей» Полтавської обласної ради для перевірки інформації стосовно перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

За результатами перевірки у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено.

Капітаном поліції ОСОБА_5 було відібрано пояснення у ОСОБА_2 .

Під час перегляду особистої телефонної книги, ОСОБА_2 виявлено, що номер телефону, з якого було здійснено телефонний дзвінок на лінію «102» належить її знайомому - ОСОБА_6 , з яким вона перебуває в неприязних стосунках.

03.01.2023 року від ОСОБА_1 було відібрано пояснення, де останній зазначив, що здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив, що ОСОБА_2 перебуває у стані сп`яніння на робочому місці, та що начебто цю інформацію йому повідомили його знайомі.

На підставі зазначеного, інспектором поліції було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 183 КУпАП. На відео з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджується, що вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП.

При винесенні оскаржуваної постанови, інспектор керувався положеннями КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно, діяв в межах правового кола і не порушував норм права.

08.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач послався на те, що доводи представника відповідача про те, що під час скоєння адміністративного правопорушення позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, є не доведеними.

Перевірку ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння можливо було здійснити на робочому місці приладом «Драгер» без доставлення її до медичного закладу.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона із позивачем перебувають в неприязних відносинах, не відповідають дійсності. Інформацію про те, що ОСОБА_2 перебуває на робочому місці з різким запахом алкоголю, позивачу повідомив його знайомий, який працює в одному підрозділі зі Шкейдою, а також він повідомив, що дана особа зловживає спиртними напоями та ходить на службу із різким запахом алкоголю, але з боку керівництва ніхто не реагує.

В свою чергу знайомив попросив позивача у разі повідомлення на лінію 102 щодо даного випадку, не розголошувати його анкетні дані.

Звернення позивача носило інформативний характер і не мало мети виклику спеціальних служб.

15.03.2023 року та 22.03.2023 року від представника відповідача надійшли клопотання про витребування доказів.

22.03.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких представник відповідача посилався на те, що під час телефонної розмови позивач сам повідомив працівникам поліції, що вживав алкогольні напої, на підставі цього в рапорт була внесена дана інформація. Для перевірки інформації стосовно перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, останню було доставлено до медичного закладу, що узгоджується із положеннями Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Встановлено, що 03.01.2023 у приміщенні УПП в Полтавській області командиром роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Бондарем А.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення Серія ГАБІ №452801, якою позивача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Згідно змісту постанови Серія ГАБІ №452801, ОСОБА_1 02.01.2023 о 09 год 50 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з мобільного номеру НОМЕР_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102», а саме повідомив, що працівник поліції ОСОБА_2 приступила до несення служби у стані алкогольного сп`яніння, коли цього факту насправді не було.

Позивач вважає постанову про адміністративне правопорушення незаконною, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність факту скоєння ним адміністративного правопорушення, на що слід зазначити таке.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.183 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок же щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 02.01.2023 о 09 год. 47 хв. на спецлінію «102» від громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівник патрульної поліції ОСОБА_2 приступила до несення служби у стані алкогольного сп`яніння.

Вбачається, що дана подія була зареєстрована ЄО №35 від 02.01.2023 та передана екіпажу Алтей-122, кваліфіковано «інші скарги на поліцейських», що підтверджується витягом стосовно звернення на лінію «102».

О 10 год. 59 хв. 02.01.2023 надійшов повторний виклик на спецлінію «102» від ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 котрий повторив свою скаргу на працівника поліції ОСОБА_2 , що підтверджується витягом стосовно звернення на лінію «102».

В ході опрацювання даного звернення екіпаж Алтей - 122 зв`язався із заявником.

Вбачається, що інспектора ОСОБА_2 було відсторонено від несення служби та доставлено до Комунального підприємства «Полтавського обласного центру терапії залежностей» Полтавської обласної ради для перевірки інформації стосовно перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. За результатами перевірки у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується висновком № 9 від 02.01.2023 року.

03.01.2023 командиром роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Бондарем А. М. від ОСОБА_2 було відібрано пояснення де остання вказала, що 02.01.2023 року перебувала на робочому місці, у відділі адміністративної практики та в подальшому їй стало відомо, що на лінію «102» надійшло повідомлення, що начебто вона перебуває на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з цим пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку остання не перебувала в стані алкогольного сп`яніння та після огляду повернулась на своє робоче місце та приступила до виконання своїх службових обов`язків.

В подальшому під час перегляду особистої телефонної книги, ОСОБА_2 виявлено, що номер телефону, з якого було здійснено телефонний дзвінок на лінію «102» належить її знайомому - ОСОБА_6 , з яким вона перебуває в неприязних стосунках.

03.01.2023 від ОСОБА_1 було відібрано пояснення, де останній зазначає, що здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив, що ОСОБА_2 перебуває у стані сп`яніння на робочому місці, і цю інформацію йому повідомили його знайомі.

За результатами перевірки всіх обставин справи, інспектором поліції було прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 183 КУпАП. Розгляд справи зафіксовано на відео з нагрудної камери інспектора, диск з відеозаписом міститься в матеріалах справи. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджується, що вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП.

Вбачається, що інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, та вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення і правильно застосував норми матеріального права.

Надані представником відповідача докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є доведеною. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена уповноваженою на те особою відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи зазначене у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 183, 222, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 72-78, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя