Справа № 260/4918/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2023 року м. Ужгород№ 260/4918/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 року з 55% до 50% сум грошового забезпечення, оформлене Відповідачем листом №4163-4447/Л-02/8-0700/22 від 11.11.2022 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 55% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі №260/3415/21, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 55% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум (а.с.1-9).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу і був звільнений з посади начальника 3-го відділення райвійськкомату. Під час служби брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Був віднесений до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC, які працювали у зоні відчуження відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, серія НОМЕР_2 від 17.02.1994 року.

З 1997 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як одержувач пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 04.12.2014 року, виданого Пенсійним Фондом України. Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 27.05.1997 року пенсія йому обрахована, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії за вислугу 20 років у розмірі 55%. Такий розрахунок був проведений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на день призначення пенсії).

На підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3415/21 від 26 жовтня 2021 року, ГУ ПФУ України в Закарпатській області здійснило перерахунок пенсії відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки № ХР12522, складеної станом на 05.03.2019 року, але виходячи з основного розміру пенсії 50% грошового забезпечення (вислуга 20 років).

У вересні 2022 року позивач в особі свого представника - адвоката Глагола Г.П. звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з адвокатським запитом про надання інформації, щодо основного розміру призначеної пенсії та розміру перерахованої пенсії, а саме використаних ГУ ПФУ відсотків під час обрахунку пенсії позивача.

В жовтні 2022 року представником позивача була отримана відповідь на адвокатський запит, де ГУ ПФУ повідомило, що пенсія ОСОБА_1 була призначена у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги (із урахуванням 5% збільшення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесена до категорії - 2. ). Також було зазначено, що з 2006 року така норма відсутня у зв`язку з внесенням змін до статті 13 Закону №2262.

Згідно наданого протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_1 проведеного Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області в 2018 році, основний розмір пенсії позивача вже був обмежений 50% грошового забезпечення вислуга років 20. Тобто ГУ ПФУ самостійно змінив відсоткове значення пенсії позивача.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений ГУ ПФУ в Закарпатській області на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/3415/21 здійснений виходячи з основного розміру пенсії 50% грошового забезпечення, а належало здійснити перерахунок з 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

З урахуванням цих обставин Адвокат Глагола Г.П. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року з розрахунку 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 року з розрахунку 55відсотків відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням рішення у справі №260/3415/21.

У листопаді 2022 р. представником позивача було отримано лист №4163-4447/Л-02/8-0700/22 від 11.11.2022 р., яким відповідач повідомив про те, що підстав для перерахунку пенсії, немає, оскільки у зв`язку з внесеними змінами у статтю 13 Закону №2262, розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відповідно до чинної редакції статті 13.

Тому під час здійснення перерахунків пенсії ОСОБА_1 відповідач, в порушення вищенаведених вимог законів та нормативно-правових актів, самостійно прийняв протиправне рішення про зменшення відсоткового значення розміру призначеної пенсії позивача з 55% до 50% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) осіб (а.с.36, 37).

У подальшому, відповідачем на адресу суду подано письмовий відзив, із змісту якого вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проти позову заперечує з огляду на наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні із 1997 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі №260/3415/21 адміністративний позов останнього задоволено частково: Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року пенсії позивача на підставі довідки №ХР12522, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії позивача на підставі довідки №ХР 12522, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-12. ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум).

Вказане судове рішення набрало законної сили 25 листопада 2021 року.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3415/21 від 26.10.2021 року, яке набрало законної сили 25.11.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки № ХР12522 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

03 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії від 31.10.2022 року (вх.№4447/Л-0700-22), в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 , яку обчислити з розрахунку 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року » з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі 260/3415/21, висновків зазначених у Постанові Великої Палати Верховного суду у справі №200/7786/19-а від 16 лютого 2022 року, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

У відповідь на звернення представника позивача орган ПФУ листом від 11 листопада 2022 року №4163-4447/Л-02/8-0700/22 повідомив останнього про те, гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262- XII від 09.04.1992 року (далі - Закон). Пенсію призначено з 09.05.1997 року у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги (із урахуванням 5% збільшення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесена до категорії - 2). У подальшому, з 01.01.2008 року, у зв`язку з внесеними змінами у статтю 13 Закону, розмір пенсії гр. ОСОБА_1 обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, пенсію гр. ОСОБА_1 обчислено відповідно до статті 13 Закону.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі №1-7/99 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки Головне управління є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, то у відповідача об`єктивно відсутні підстави здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність (ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Враховуючи вищезазначене, відповідач просив відмовити позивачеві в задоволенні позову (а.с.40-42).

Представник позивача скористався своїм правом подав відповідь на відзив на позовну заяву. Згідно останньої, представник позивача вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає відхиленню, а позовні вимоги задоволенню (а.с.44-48).

17 квітня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відмовлено представнику відповідача в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу і був звільнений з посади начальника 3-го відділення райвійськкомату. Під час служби брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Був віднесений до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC, які працювали у зоні відчуження відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, серія НОМЕР_2 від 17.02.1994 року (а.с.19).

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи ХР № 12522, з 09 травня 1997 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області як одержувач пенсії за вислугу років, згідно вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_3 від 04.12.2014 року (а.с.19).

Так, згідно розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ХР №12522 від 27.05.1997 року пенсія останньому була призначена, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії за вислугу 20 років у розмірі 55%. Такий розрахунок був проведений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на день призначення пенсії).

Як вбачається із Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», 26 жовтня 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом було прийнято рішення в адміністративній справі за № 260/3415/21, відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №ХР12522, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №ХР12522, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-12, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум). Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Так, згідно матеріалів пенсійної справи позивача, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року по справі № № 260/3415/21, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновлено довідки №ХР12522 виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 05.03.2019 року, однак виходячи з основного розміру пенсії 50% грошового забезпечення (вислуга 20 років).

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2022 року позивач в особі свого представника адвоката Глагола Г.П. звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з адвокатським запитом про надання інформації, щодо основного розміру призначеної пенсії та розміру перерахованої пенсії, а саме використаних ГУ ПФУ відсотків під час обрахунку пенсії ОСОБА_1 ..

Листом за № 0700-0307-8/36991 від 28 вересня 2022 року відповідач повідомив позивача через його представника, що пенсія ОСОБА_1 була призначена у розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги (із урахуванням 5% збільшення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесена до категорії - 2. ). Також було зазначено, що з 2006 року така норма відсутня у зв`язку з внесенням змін до статті 13 Закону №2262 (а.с.11).

31 жовтня 2022 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою, відповідно до якої просив провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення 55 відсотків сум грошового забезпечення.

Однак, 11 листопада 2022 року листом за № 4163-4447/Л-02/8-0700/22, відповідач повідомив про те, що підстав для перерахунку пенсії, немає, оскільки у зв`язку з внесеними змінами у статтю 13 Закону №2262-ХІІ, розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відповідно до чинної редакції статті 13 Закону (а.с.10).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частини третьої ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон).

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (1997 рік), передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Таким чином позивач на час призначення пенсії маючи вислугу 20 років мав право на отримання пенсії у розмірі 50 % грошового забезпечення та 5% за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що разом становить 55%. Такий відсоток зазначений в розрахунку на пенсію за вислугою років проведений ІНФОРМАЦІЯ_3 в 1997 році, тобто при її призначенні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року за № 3591-IV внесено зміни у положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ та пункти «б» і «в» частини першої викладено в такій редакції:

«б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)».

Відтак, вказаними змінами виключено збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорій 2, 3.

Водночас статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею (у редакції на момент перерахунку пенсії позивача) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за згаданим вище Законом.

07 листопада 2007 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою внесено зміни до грошового забезпечення. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

В подальшому, відповідачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 здійснено перерахунок пенсії позивачу за вислугу років з 01 січня 2018 року, застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 50% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки редакція ст.13 не передбачала доплату 5% учасникам ліквідації Чорнобильської катастрофи, копія протоколу перерахунку додається.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що як з 01 січня 2008 року, так із 01 січня 2018 року у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Однак, підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент такого перерахунку, які застосовуються саме при призначенні пенсії, були відсутні.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 по справі № 0940/2217/18.
Суд зазначає, що стаття 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, якими було виключено 5% збільшення пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 та 3 категорії як і іншими Законами у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Отже системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 04.04.2006 за № 3591-IV зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках, як і наступні зміни до цієї статті щодо відсоткового значення розміру пенсії, які внесені Законом від 08.07.2011 № 3668-VI та Законом від 27.03.2014 № 1166-VII стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії с різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При ухваленні рішенні по даній справі суд враховує правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії.

Також така позиція встановлена і в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 200/7786/19-а від 16 лютого 2022 року.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону N 2262-ХІІ на основі постанов N 103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні перерахунку суми пенсії позивача протиправно застосував до зміненого (збільшеного) розміру грошового забезпечення коефіцієнт 50%, тобто яким протиправно позбавив позивача 5% збільшення пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, як при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, та і при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки ХР № 12522.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повній мірі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час наведені відповідачем обставини у відзиві на позов не дають суду підстав вважати, що у відповідача були законні підстави для зменшення позивачу відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому наведені відповідачем обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у розмірі 1300,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Глаголою Г.П. укладено договір про надання правової допомоги від 08 вересня 2022 року № 08/09/22/3 (а.с.22).

На підтвердження наданих юридичних послуг представником позивача надано квитанцію на розрахунок готівкою № б/н на суму 1300,00 грн. (а.с.24).

При цьому суд зазначає, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Таким чином, відповідач, як особа, яка заперечує щодо зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 р. у справі №640/15803/19 та від 09.03.2021 р. у справі № 200/10535/19-а, від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/204.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже встановлено судом, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом є завищеним та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В той же час, представник відповідачів не довів, що понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката є явно неспівмірними з обсягом або якістю цих послуг, з реальними витратами адвоката на складання документів у справі, вчинення інших дій, які охоплюються поняттям правничої допомоги.

Разом з тим, на переконання суду, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 1300,00 грн. документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу розмірі 1300,00 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 року з 55% до 50% сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 55% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року по справі № 260/3415/21, із застосування відсоткового значення розміру пенсії 50 % сум грошового забезпечення.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі №260/3415/21, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 55% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 1300,00 грн. (одна тисяча триста гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець