Справа № 499/718/22
Суддя: Кравчук О. О.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/718/22
Провадження № 2-адр/499/1/23
12 квітня 2023 року смт Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, учасника судового процесу секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву представника позивача Мутаф Володимира Андрійовича про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,
1.Суть питання, що вирішується таке.
15 вересня 2022 року Григоржевський М.С. (далі - також представник позивача Григоржевський М.С., адвокат) в інтересах ОСОБА_1 (далі - також позивач) подав до суду позовну заяву до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - також відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі: серії ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, серії ВМ від 00009373 від 31 січня 2022 року, серії ВМ 00006879 від 31 січня 2022 року, серії ВМ 00008911 від 05 січня 2022 року, серії ВМ 00009405 від 31 січня 2022 року (далі - також постанови) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - також позовна заява, справа).
Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 22 лютого 2023 року задовольнив позовну заяву позивача до відповідача та скасував постанови; справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення за постановами надіслав на новий розгляд; стягнув з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідного суб`єкта владних повноважень, на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 3473 гривні 40 копійок (далі - також рішення від 22 лютого 2023 року).
17 березня 2023 року представник відповідача Ковальчук Вікторія Михайлівна (далі - також представник відповідача), подала до суду письмові пояснення щодо заяви від 02 березня 2023 року (далі - письмові пояснення), в яких зазначає таке: позивач пропустив строк на звернення з вимогою про розподіл судових витрат з огляду на те, що адвокати, які здійснювали представництво інтересів позивача є користувачами системи «Електронний суд» та відповідні процесуальні документи отримують також через вказану електронну систему; інформація, яка міститься в акті передачі-приймання наданих послуг, зокрема перелік наданих послуг, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу; при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; з акту приймання-передачі виконаних робіт від 01 березня 2023 року не вбачається, яку відстань з міста Одеси до селища Іванівка в обидві сторони проїхав представник позивача, яким видом транспорту користувався для прибуття до міста Одеси та не надав документи, що засвідчують вартість понесених витрат.
Суд вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення.
2. Учасники судового провадження висловили таке.
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити заяву від 02 березня 2023 року та зазначив, що не отримував рішення від 22 лютого 2023 року через особисту електронну пошту, а дізнався про ухвалене рішення 27 лютого 2023 року, після його оприлюднення в Єдиному реєстрі судових рішень.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви від 02 березня 2023 року, пославшись на аргументи зазначені в письмових поясненнях.
3. Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі.
Позивач, відповідач, діючи через своїх представників, до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - також КАС).
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
4. Процесуальні рішення та дії у справі такі.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 20 березня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи та визнав явку представника позивача обов`язковою.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 05 квітня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи та визнав явку представника позивача обов`язковою.
5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.
24 червня 2022 року між адвокатським об`єднанням «РАЙТ САЙД»» та позивачем укладений договір про надання правової допомоги №24/06/22-2 (далі - також Договір).
На умовах цього договору замовник дає завдання (доручення) виконавцю та зобов`язується оплатити йому послуги, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання (доручення) замовника надавати йому зазначені юридичні послуги (пункт 1.1. Договору).
Вартість послуг, порядок та строки розрахунків, а також інші умови, що стосуються грошового зобов`язання сторін визначаються ними в додатковій угоді, яка є невід`ємною та пріоритетною частиною даного договору (пункт 4.1 Договору).
Ціна договору складається із сукупної вартості наданих послуг (пункт 4.2 Договору).
24 червня 2022 року між адвокатським об`єднанням «РАЙТ САЙД»» та позивачем укладена додаткова угода №1 до договору від 24 червня 2023 року (далі - також Додаткова угода).
Гонорар адвоката розраховується в залежності від часу витраченого на виконання доручення (погодинна оплата) (пункт 2.2 Додаткової угоди).
За одиницю виміру береться 1 (одна) година роботи адвоката вартість якої складає 1500 гривень (пункт 2.3 Додаткової угоди).
До гонорару включається час адвоката витрачений на прибуття до суду та час, що витрачений на очікування судового засідання (у випадку початку судового засідання з запізненням) (пункт 2.4 Додаткової угоди).
21 лютого 2023 року, в порядку встановленому частиною 7 статті 139 КАС, представник позивача Мутаф В.А. зробив заяву про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
23 лютого 2023 року копія рішення від 22 лютого 2023 року направлена представнику позивача Григоржевському М.С. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
6. Норми закону, якими керувався суд, ухвалюючи рішення такі.
Кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59 Конституції України).
Видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (частина 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», далі - також Закон).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (частина 1, 2, 3 статті 30 Закону).
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 1, 2 статті 134 КАС).
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 КАС).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС).
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС).
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1 статті 252 КАС).
Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну (абзац 19 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).
Установити, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються: витрати: на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті) (пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 від 02 лютого 2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», далі - також Постанова 98).
Витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами (пункт 9 Постанови 98).
Підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового кодексу України, а також документи, визначені цією Інструкцією (пункт 14 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 13 березня 1998 року № 59).
7. Мотиви, з яких суд виходив при ухваленні додаткового рішення.
7.1. Щодо строку на звернення з заявою такі.
Суд зазначає, що копія рішення від 22 лютого 2023 року направлена на електронну адресу представника позивача Григорженського М.С. Представнику позивача Мутаф В.А. чи особисто позивачу копія рішенні від 22 лютого 2023 року не направлялася.
Рішення від 22 лютого 2023 року надіслане до Єдиного реєстру судових рішень 23 лютого 2023 року та оприлюднене 27 лютого 2023 року.

Відтак, строк на звернення з заявою про розподіл судових витрат слід відраховувати з 28 лютого 2023 року, тобто з наступного дня після оприлюднення рішення, оскільки безпосередньо представнику позивача Мутафу В.А., що брав участь у розгляді справи, рішенні від 22 лютого 2023 року не направлялося, який скористався своїм правом на ознайомлення з рішенням через Єдиний реєстр судових рішень.

У контексті цього суд наголошує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

7.2. Щодо часткового задоволення заяви.

Системний аналіз норм зазначених у розділі 6 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що, при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Тобто, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Натомість не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені шляхом подання, зокрема розрахункових документів підтверджуючих витрати на проїзд тощо.

Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар з вартістю однієї години 1500 гривень, як й загалом розмір винагороди в розмірі 52500 гривень є завищеними, оскільки такі послуги як: підготовка та подання адвокатських запитів, позовної заяви, заяви про усунення недоліків, вступного слова, додаткових пояснень відносяться до єдиного комплексу послуг, подібних за своїм змістом, а правова позиція представників позивача Григоржевського М.С., Мутафа В.А. була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору.Ба більше зміст цих письмових документів, з урахуванням наведених доводів, аргументів фактично тотожній, а витрати за виконані роботи не можуть компенсуватися за рахунок іншої сторони, через потребу подання заяви про усунення недоліків позовної заяви, чи підготовку вступного слова, додаткових пояснень подання яких у письмовій формі, згідно приписів КАС, не є обов`язковим.

Протоколи судових засідань свідчать, що представник позивача Мутаф В.А. безпосередньо брав участь у трьох судових засіданнях 09 листопада 2022 року, 19 грудня 2022 року, 06 лютого 2023 року, а судові засідання призначені на 12 жовтня 2022 року, 07 грудня 2022 року, 26 грудня 2022 року, 25 січня 2023 року відкладалися через неприбуття сторін до суду.

Суд, наголошує, що адвокат має право самостійно визначати розмір гонорару, однак, при встановленні такого розміру має враховуватися складність справи та інші істотні обставини. Тому, наявні в матеріалах справи документи на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 52500 гривень, оскільки відповідний розмір має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат.

Враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, вирішувалася в порядку особливого провадження розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з викликом сторін, а також зважаючи на виконану адвокатом роботу з надання єдиної сукупної послуги щодо підготовки, подання позовної заяви та участь у трьох судових засіданнях, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

8. Суд застосовує таку практику Верховного суду.

Такі висновки також відповідають правовій позиції щодо наявності підстав для стягнення витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладених Верховним Судом у постановах: від 16 березня 2023 року по справі №927/153/22; від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21; від 18 квітня 2022 року по справі № 750/3275/21; від 30 вересня 2020 року по справі №201/14495/16-ц; від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18.

9. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що заяву від 02 березня 2023 року належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 9, 73-77, 243, 252 КАС,

У Х В А Л И В:

Заяву від 02 березня 2023 року - задовольнити частково.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження будинок 51, по вулиці Антоновича, місто Київ, 03150) за рахунок бюджетних асигнувань з відповідного суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 (місце проживання: будинок АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повний текст додаткового рішення складений 17 квітня 2023 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК