Справа № 380/2219/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2219/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки:

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 9702,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 10866,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 97800,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 6897,00 грн.

Ухвалою від 13.02.2023 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником нежитлових будівель в АДРЕСА_1 , а саме: нежитлова будівля (поз.1), котельня, площею 229,9 кв.м; - нежитлова будівля (поз.2), побутове приміщення, площею 323,4 кв.м; нежитлова будівля (поз.3), зимова теплиця, площею 362,2 кв.м, нежитлова будівля - теплиця (поз.4), загальна площа 3260,0 кв.м. Теплиці використовуються позивачем та членами його сім`ї для вирощування сільськогосподарської продукції - картоплі, моркви, буряка та інших овочевих та фруктових культур. Належні позивачу на праві власності об`єкти нежитлової нерухомості мають сільськогосподарське призначення та відповідно до абзацу ж пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 01.03.2023 (вх. № 13863), у якому зазначає, що фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Державного класифікатора продукції та послуг, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування згідно підпункту ,,ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу. Ставка податку для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються в залежності від місця розташування та типів таких об`єктів нерухомості (пп.266.5.1 ПКУ), а об`єкт оподаткування залежить від виду діяльності та типу будівель чи споруд за ДК 018 2000 (п.266.2 ПКУ) про це вказує Верховний Суд у справах № 826/1338/17, № 500/90/19. Оскільки станом на момент винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу була інформація про неможливість використання за цільовим призначенням нежитлової будівлі позивача, податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог Податкового кодексу України, а отже дії податкового органу щодо визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є правомірними. Головне управління ДПС у Львівській області також вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що позивач у розумінні законодавства є сільськогосподарським товаровиробником. Відтак оскаржені податкові повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для їх скасування немає.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.06.2022 фізична особа - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володіє такими об`єктами нежитлової нерухомості:

- реєстраційний номер об`єкта 19750208 (нежитлова будівля, поз.1) загальною площею 229,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007;

- реєстраційний номер об`єкта 19750294 (нежитлова будівля, поз.2), загальною площею 323,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007;

- реєстраційний номер об`єкта 19750371 (нежитлова будівля, поз.3), загальною площею 362,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007;

- реєстраційний номер об`єкта 31872053 (нежитлова будівля, теплиця (поз.4)), загальною площею 3260,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 27.10.2010.

Згідно з довідкою Сокальської міської ради Львівської області від 15.09.2022 № 191 споруди, якими ОСОБА_1 володіє з 2007 року, є спорудами сільськогосподарського призначення. ОСОБА_1 вирощує сільськогосподарські культури, зокрема картоплю, моркву, цибулю, часник, капусту, помідори, огірки, перець та інші.

Відповідач виніс податкові повідомлення-рішення про донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік:

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 9702,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 10866,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 97800,00 грн;

- від 24.08.2022 № 1-1329 на суму 6897,00 грн.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 ст.266 ПК України).

Згідно зі статтею 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Так, поняття сільськогосподарський товаровиробник також міститься у статті 1 Закону України Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років від 18.01.2001 № 2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття виробники сільськогосподарської продукції.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про сільськогосподарський перепис виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Поняття сільськогосподарський товаровиробник, що міститься у Законі України Про сільськогосподарський перепис та у ПК України, не суперечить один одному, оскільки визначення, закріплене законодавцем у пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, має чітко обмежену сферу застосування та, як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень п.5.3 ст.5 ПК України.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Отже, будівлі, які використовуються безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, незалежно від того, власником таких споруд є фізична чи юридична особа.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 володіє такими об`єктами нежитлової нерухомості: реєстраційний номер об`єкту 19750208 (нежитлова будівля, поз.1) загальною площею 229,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007; реєстраційний номер об`єкту 19750294 (нежитлова будівля, поз.2), загальною площею 323,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007; реєстраційний номер об`єкту 19750371 (нежитлова будівля, поз.3), загальною площею 362,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 31.07.2007; реєстраційний номер об`єкту 31872053 (нежитлова будівля, теплиця (поз.4)), загальною площею 3260,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 27.10.2010.

Згідно з довідкою Сокальської міської ради Львівської області від 15.09.2022 № 191 споруди, якими ОСОБА_1 володіє з 2007 року є спорудами сільськогосподарського призначення. ОСОБА_1 вирощує сільськогосподарські культури, зокрема картоплю, моркву, цибулю, часник, капусту, помідори, огірки, перець та інші.

Таким чином, ОСОБА_1 наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права та використовує належні йому на праві власності нежитлові будівлі як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме: для вирощування сільськогосподарських культур, а тому такі будівлі, в силу приписів п.п. ж п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

З огляду на викладене податкові повідомлення-рішення від 24.08.2022 № 1-1329; № 1-1329; від 24.08.2022 № 1-1329, від 24.08.2022 № 1-1329 є протиправними та підлягають скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду. При цьому реальність господарських операцій доведена позивачем належними та допустимими доказами, а правомірність виставленого податкового повідомлення-рішення відповідач не довів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.08.2022 № 1-1329.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.08.2022 № 1-1329.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.08.2022 № 1-1329.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 24.08.2022 № 1-1329.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1252,65 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18.04.2022.

Суддя Кедик М.В.