Справа № 466/7724/22
Суддя: Мармаш В. Я.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаш В.Я.

з участю секретаря с/з Заставної С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування управління безпеки Стінського Мирослава Павловича, Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, просив скасувати постанову Управління безпеки Департаменту міської мобільності вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури міської ради Стінський Мирослав Павлович у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 624132432 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., сплачений ОСОБА_1 , а також витрати на правову допомогу у розмірі 2500 гривень на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

Сторони у засідання не прибули, належним чином були повідомленими про дату, час і місце цього засідання, про причини неявки у судове засідання не повідомили.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Від директора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу суду надійшов лист у якому зазначено, що при проведенні перевірки матеріалів фотофіксації транспортних засобів, які здійснювали зупинку, стоянку з порушеннями Правил дорожнього руху встановлено, що 14.04.2022 о 14:56 під час здійснення фотофіксації транспортного засобу «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 , що здійснював зупинку у зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», через технічний збій в роботі пристрою невірно визначено адресу та географічні координати розташування вказаного автомобіля (вул. Т. Шевченка), які не відповідали фактичному його місцезнаходженню (вул. Листопадового Чину), що суперечить вимогам примітки статті 14-2 КУпАП. 11.01.2023 провадження за постановою про накладення адміністративного стягнення РАП 624132432 закрито, а саму постанову - скасовано на підставі постанови серії СП № 441 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі. Крім того, 11.01.2023 на адресу приватного виконавця Білецького І.М. скеровано заяву з долученням копії постанови.

У зв`язку з чим начальник Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради подав клопотання про закриття провадження у справі.

Як вбачається із копії постанови від 11.01.2023 серії СП № 441 (а.с. 36), відповідачем скасована оскаржувана позивачем постанова.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 800/369/17, зазначено, що у розумінні пункту 8 частини першої статті 238 КАС, у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень. Тобто для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

Судом встановлено, що порушене право позивача суб`єктом владних повноважень відновлено у повному обсязі, у зв`язку зі скасуванням постанови у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 624132432 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для закриття провадження у даній справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст.239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пунктом 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю з підстав, визначених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, тобто не у зв`язку із відмовою позивача від позову, тому є підстави для повернення понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

З наявної у матеріалах справи квитанції № 2241-3324-0514-4826 від 30.09.2022 року, вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 496, 20 грн. (а.с. 25).

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 496, 20 грн. витрати по сплаті судового збору.

Щодо оплати професійної правничої допомоги то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Пунктом 1 ч. 3 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Уповноваженим представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду не надано жодного документу, які б підтверджували, що позивачем понесено витрати на правову допомогу, а тому суд не вбачає підстав стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Керуючись п.8 ч.1 ст.238 КАС України, п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд, -

постановив:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування управління безпеки Стінського Мирослава Павловича, Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови - закрити.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 496, 20 грн. судового збору, сплаченого останнім при поданні позовної заяви згідно квитанції № 2241-3324-0514-4826 від 30.09.2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст ухвали складено та підписано суддею 01.03.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , м. Львів, пл. Ринок, 1;

Відповідач:Інспектор з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування управління безпеки Стінський Мирослав Павлович, службова адреса:м. Львів, пл. Ринок, 1.

Суддя В.Я. Мармаш