Справа № 522/2451/23
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/2451/23
Провадження №2-а/522/134/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В..,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До суду 07.02.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА №944764, який було уточнено 17.02.2023 року.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 29.01.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено Постанову серії ЕГА №944764 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. На думку інспектора, який виніс вищевказану постанову, 29.01.2023 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив, що дружина в нетверезому стані забирає двох дітей, хоча даного факту не було, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просив скасувати вищевказану постанову та закрити провадження з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. По-перше, обставини, зазначені у постанову, не відповідають дійсності. Так, йому було запропоновано надати письмові пояснення, але співробітнику поліції не сподобався його почерк, та він власноруч переписав пояснення позивача із спотворенням даних обставин, та спонукав їх підписати, на що він відмовився. Після відмови підпису пояснень, співробітник поліції склав постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 3 400,00 грн. Через деякий час поліцейський роздрукував два примірника постанови, та сидячи у службовому автомобілі, через вікно з водійської сторони, надав її йому для ознайомлення. Оскільки був темний період часу, детально розібрати написане не надавалося за можливе. Під час знайомлення з постановою, з якою позивач не згоден та звернувся до суду з адміністративним позовом, він з`ясував, що він нібито перебуваючи в стані алкогольного сп`янінням, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції. Співробітник поліції постійно спонукав його поставити власний підпис та постійно торопив. Коли він зазначив, що з постановою не згоден та відмовився її підписувати, поліцейський забрав постанову, не залишивши позивачу копії, зазначивши, що знайде двох свідків та зафіксує відмову від підпису, після чого поїхав. Крім того, під час складання постанови йому не були роз`яснені його права, чим порушено його право на захист відповідно до ст.268 КУпАП. Вважає, що відповідач при складані постанови допустив грубі порушення матеріального та процесуального права, не дослідивши усі обставини справи, а тому вважає винесену постанову необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Також просив визнати дії поліцейського, зо склав постанову, протиправними.

Матеріали позову отримано суддею 08.02.2023 року.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху. Недоліки позову були усунуті 17.02.2023 року.

Зазначену заяву про усунення недоліків суддя отримала 20.02.2023 року.

Ухвалою суду від 21.02.2023 року провадження було відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.02.2023 року.

Також зазначеною ухвалою суду витребувано з Головного управління Національної поліції в Одеській області матеріали адміністративної справи за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕГА №944764 від 29.01.2023 року, або належним чином засвідчені їх копії та постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА №944764 від 29.01.2023 року.

У судове засідання призначене на 27.02.2023 року сторони не з`явилися, 24.02.2023 року представник ГУНП в Одеській області на електрону адресу суду надав заяву, в якій зазначив, що 23.02.2023 року на електронну адресу ГУНП надійшла лише копія ухвали суду від 21.02.2023 року щодо відкриття провадження по даній справі та витребування копії постанови про адміністративне правопорушенні серії ЕГА №944764 від 29.01.2023 року, жодних матеріалів зазначеної справи вони отримували, у зв`язку з чим вони позбавлені можливості надати до суду відзив та витребуваних матеріалів у встановлений в ухвалі строк.

Розгляд справи відкладено на 15.03.2023 року.

У судовому засіданні 15.03.2023 року представник ГУНП в Одеській області не з`явився, на електронну адресу суду надав клопотання, в якому зазначив, що матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 надійшли на адресу ГУНП 07.03.2023 року, в той же час представник ГУНП з матеріалами справи ознайомився в приміщенні суду 06.03.2023 року. Зазначили, що позов не визнають та вважають, що підстав для задоволення не має. Також зазначили, що з метою отримання необхідних матеріалів щодо предмету спору, представником направлено запити до відповідних підрозділів, проте відповіді станом на 14.03.2023 року не отримано, що унеможливлює своєчасне надання обґрунтованого відзиву та витребуваних документів. У зв`язку з цим просив розгляд справи відкласти.

У судовому засіданні був присутній ОСОБА_1 , клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, продовжено строк на подання відзиву та документів, розгляд справи відкладено на 29.03.2023 року.

У судовому засіданні 29.03.2023 року був присутній ОСОБА_1 , просив суд розглядати справу за відсутністю сторони відповідача, зазначив, що на підставі постанови, яку він оскаржує, відкрито виконавче провадження.

Представник ГУНП в Одеській області не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Протокольною ухвалою суду, враховуючи повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження на підставні постанови, яку оскаржено, розгляд справи відкладено на 11.04.2023 року о 12.00 год. з метою витребування копії постанови.

29.03.2023 року на адресу ГУНП в Одеській області повторно було направлено копію ухвали суду від 21.02.2023 року про витребування.

07.04.2023 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, якою просив долучити до матеріалів справи копію постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №944764 від 29.01.2023 року та копії матеріалів виконавчого провадження ВП №71166552, відкритого 08.03.2023 року на підставі вищевказаної постанови.

У судове засідання призначене на 11.04.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву щодо розгляду справи за його відсутністю.

Представник ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, 11.04.2023 року о 11.47 год. на електронну адресу суду надав клопотання, в якому зазначив, що станом на 11.04.2023 року не отримано відповіді з сектору ПД №1 ВП №4 ОРУП №2 за запити, що унеможливлює своєчасного надання обґрунтованого відзиву на позов та витребуваних документів, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

У зв`язку з тим, що зазначене клопотання відповідача є повторним, суд не вбачає підстав відкладати вдруге розгляд справи, крім того розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м.Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, повний текст судового рішення виготовлено 17.04.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №944764 від 29.01.2023 року, винесену Інспектором СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капралом поліції Козирем Є.О., визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 29.01.2023 року ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив, що дружина в нетверезому стані забирає двох дітей, хоча даного факту не було, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

За змістом ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені ст.183 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Відповідно до п.3 розділу 2 Інструкції, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.ст.73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Частиною 1 ст.75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне право поруш, та що його дружина у нетверезому стані забирає їх дітей, хоча данногог факту ення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є вичерпним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року ).

Так, зі змісту постанови вбачається, що суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик до поліції, та повідомив що його дружина у нетверезому стані забирає їх дітей, хоча такого факту не було.

Проте, з позову вбачається, що 29.01.2023 року о 18.27 год. ОСОБА_1 , у зв`язку з сімейною сваркою (жінка без згоди чоловіка забрала дітей), було здійснено виклик до поліції.

О 18.54 год. ОСОБА_1 зателефонував співробітник поліції для з`ясування, як до нього проїхати. У назначений час позивач чекав поліцію на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час спілкування з працівниками поліції, позивачу було запропоновано надати письмові пояснення щодо обставин виклику, але поліцейському не сподобався почерк позивача, тому він власноруч переписав його пояснення із створенням даних обставин та спонукав його підписати, на що останній відмовився, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 3 400,00 грн.

Через деякий час поліцейський роздрукував два примірника постанови, та сидячи у службовому автомобілі, через вікно з водійської сторони, надав ОСОБА_1 постанову для ознайомлення. Оскільки був темний період часу, детально розібрати написане не надавалося за можливе.

Під час ознайомлення з постановою, з якою позивач не погодився та звернувся до суду з адміністративним позовом, з`ясував, що він, нібито перебуваючи в стані алкогольного сп`янінням, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Виходячи з наведеного суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, не визначено конкретно суть правопорушення, та чим саме підтверджується, якого саме факту не було.

Також вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що з постановою не згоден та відмовився її підписувати, поліцейський забрав постанову, не залишивши позивачу копії, зазначивши, що знайде двох свідків та зафіксує відмову від підпису, після чого поїхав. Таким чином в порушення вимог законодавства відповідач не оформив належним чином відмову від отримання вказаної постанови, та не вручив її, не надіслав поштовим зв`язком, що на думку суду також є порушенням право позивача.

В свою чергу, відповідачами не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів правомірності свого рішення щодо наявності у діях позивача ознак та складу адміністративного правопорушення та наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Також, відповідачем не доведено та не надано належних доказів того, що виклик до поліції було здійснено через те, що «дружина позивача, перебуваючи в нетверезому стані, забирає двох дітей», та те, що цей виклик, здійснений ОСОБА_1 , був завідомо неправдивий.

Будь-яких доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, а також доказів того, що дії позивача спрямовані саме на зрив нормальної роботи такої необхідної для суспільства служби, як поліція, відповідач суду не надав.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 Верховний Суд визначив, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме на момент звернення до суду із даним позовом 496,20 грн. за кожну вимогу.

Відповідно до приписі статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа №543/775/17, провадження №11-1287апп18 про те, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільги за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Оскільки відповідач, під час винесення оскаржуваної постанови діяв від імені органу Національної поліції, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань - Департаменту патрульної поліції підлягає до стягнення судовий збір тільки в розмірі 536,80 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.1 ст.183, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕГА №944764 у справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2023 року, винесену Інспектором СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капралом поліції Козирем Євгенієм Олександровичем, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.04.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.