Справа № 520/20173/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 р. Справа № 520/20173/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 520/20173/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у відмові затвердження у відповідності до вимог Наказу № 850 від 21.10.2015 року Висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/19118/2020, складеного на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 10.06.2021 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 № 850.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність МВС України, яка полягає у незатвердженні висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 10.06.2021 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», складений на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/19118/2020.

Зобов`язано МВС України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до Порядку № 850, з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовлено.

Міністерство внутрішніх справ України (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що при проведенні медико-соціальної експертизи позивача, до складу комісії не залучалися представники закладів охорони здоров`я МВС, що унеможливлює прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку 850.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 19.08.1993 року по 29.09.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до висновку Військово-лікарської комісії від 11.09.2015 року ОСОБА_1 був визнаний непридатним до проходження служби в органах внутрішніх справ у зв`язку з хворобою (гіпертонічна хвороба І ст. 2 ступеня) та 29.09.2015 року був звільнений зі служби згідно Наказу № 522 о/с від 29.09.2015 року.

Обласною медико - соціальною експертною комісією 06.05.2020 року ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності (ступінь втрати професійної працездатності 60 % з 06.05.2020 року). Причина втрати професійної працездатності є захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Підстава акт огляду МСЕК №402. Дата огляду 06.05.2020 року. Довідка серія 12 ААА 013756.

15.05.2020 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області з заявою, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності.

За результатом розгляду заяви позивача 18.05.2020 Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги та разом з додатками направлено до Міністерства внутрішніх справ України.

Проте зазначений висновок без затвердження було повернуто до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області, оскільки під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України встановлено, що довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках заповнена з порушенням Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», що затверджено наказом МОЗ від 30.07.2012 № 577 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за 1514/21826, а саме в частині довідки, що видається страхувальнику, не зазначено: у пункті 2 - профіль МСЕК; у пункті 6 - дата встановлення страхового випадку. Проставляння відбитку кутової печатки МСЕК на бланку первинної облікової документації форми № 158/о зазначеним наказом не передбачено. Крім того, при встановленні групи інвалідності ОСОБА_1 в порушення вимог підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико - соціальної експертизи», представники ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» на засідання медико - соціальної експертної комісії при розгляді медичних документів ОСОБА_1 не запрошувалися. Наявність зазначених недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно Порядку, тому повертаються на доопрацювання.

05.07.2020 Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області направлено до Обласного центру медико-соціальної експертизи листа з проханням усунути недоліки, вказані у листі МВС України.

Розглянувши лист Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області Обласний центр медико-соціальної експертизи повідомив, що найменування медико - соціальних експертиз комісій Обласного центру медико соціальної експертизи вказуються згідно Статуту комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», затвердженого Головою Харківської обласної ради 04.03.2019. Обласні медико-соціальні експертні комісії згідно п. 12 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 мають особливий статус і не підрозділяються по профілю. На підставі частини 1 п. 13 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. №1317 ступінь втрати працездатності застрахованого військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється з дня проведення військово-лікарською його огляду. В п. 6 довідок (дата настання страхового випадку) вказана дата огляду військовослужбовця військово-лікарською комісією.

07.08.2020 Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області після доопрацювання на адресу Міністерства внутрішніх справ України був направлений висновок про призначення одноразової грошової допомоги разом з додатками, проте 11.11.2020 року висновок разом з додатками про призначення одноразової грошової допомоги повернувся на доопрацювання до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області.

У листі про повернення матеріалів вказано про те, шо за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціального профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Зокрема повідомлено про те, шо при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, що унеможливлює прийняти рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/19118/2020 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у незатвердженні висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 18.05.2020 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до вимог Наказу № 850 від 21.10.2015 року.

10.06.2021 Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області на виконання вищенаведеного судового рішення було складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про міліцію», який разом із додатками для розгляду був направлений до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом № 33811/15-2021 від 23.07.2021 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повідомив, що під час розгляду вищезазначених матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого МСЕК колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Лікарями ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» ОСОБА_1 на МСЕК не направлявся та представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, що є прямим порушенням вимог Положення. Наявність зазначеної вище невідповідності надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . За результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову та 13.07.2021 затверджено відповідний висновок (а.с. 29).

На доданому до вказаного листа висновку про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги міститься відмітка про відмову (а.с. 28).

Позивач, не погодившись із бездіяльністю відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що формулювання причин невідповідності медичних документів у листах не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень. Відповідачем не було прийнято жодного рішення щодо одноразової грошової допомоги заявнику (про призначення/відмову у призначенні), відповідно до пункту 9 Порядку № 850. Оскільки МВС України не наділене повноваженнями щодо виплати одноразової грошової допомоги, позовна вимога в цій частині є передчасною.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

Згідно p ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Cтаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

До 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України № 565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон № 565-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21 жовтня 2015 850 (далі - Порядок 850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 7 Порядку № 850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно із п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

У свою чергу, згідно з п. 9 Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що п. 9 Порядку № 850 встановлено обов`язок МВС прийняти одне із двох можливих рішень: або про призначення грошової допомоги, або про відмову у призначенні грошової допомоги із зазначенням мотивів такої відмови.

Судовим розглядом встановлено, що висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідачем не погоджено та в верхньому правому куті висновку проставлено відмітку - "відмовлено".

Відповідно до п. 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведені підстави є вичерпними і не підлягають розширеному тлумаченню.

Проте, під час розгляду справи таких підстав для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, судом не встановлено.

Доводи апелянта, щодо проведення засідання МСЕК без запрошення та присутності представника закладу охорони здоров`я МВС, що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» та, як наслідок підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 передбачено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що участь представника закладів охорони здоров`я МВС не є безумовною.

Водночас, відсутність на засіданні комісії одного з її членів, не може свідчити про неналежний склад комісії та відсутність повноважень у неї приймати відповідні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів проведення медико-соціальної експертизи відносно позивача не у повному складі комісії або не уповноваженим складом медико-соціальні експертної комісії.

Крім того, відповідачем не оспорюється факт того, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що визначено в свідоцтві про хворобу № 377 (а.с. 14-15).

При цьому, колегія суддів також зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання органами державної влади своїх функцій щодо залучення представника закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії.

Отже, враховуючи вищевикладене, в силу приписів пункту 9 Порядку № 850 відповідач повинен прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги із зазначенням мотивів відмови.

Проте, судом не встановлено обставин що інвалідність позивача не є наслідком будь-якої дії із зазначених у пункті 14 Порядку № 850.

Даний акт не містить жодної інформації, що подія сталась унаслідок навмисного спричинення позивачем собі тілесного ушкодження чи іншої школи своєму здоров`ю або самогубства, а також про те, що позивач подав завідомо неправдиві відомості для призначення і виплати грошової допомоги.

Таким чином, оскільки позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то він має право на отримання грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію" № 565-ХІІ, виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що до складу комісії, яка поводила зазначену експертизу не був залучений представник закладів охорони здоров`я МВС, Міністерство внутрішніх справ України діяло всупереч вимогам нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим бездіяльність МВС України, яка полягає у незатвердженні висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 10.06.2021 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», складений на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/19118/2020, є протиправною. Належним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до Порядку № 850.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, проте із необхідністю зміни мотивувальної частини з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 520/20173/21 змінити з підстав та мотивів задоволення позову.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 по справі № 520/20173/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов