Справа № 120/3932/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

17 квітня 2023 р. Справа № 120/3932/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684 гривні.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, при зверненні до суду позивач мав би сплатити судовий збір в сумі 1073,60 грн. (2684грн. х 0,4) та додати відповідні докази про оплату судового збору до матеріалів справи.

Проте, судовий збір у відповідному розмірі позивачем не сплачений, однак в матеріалах позову наявне клопотання останнього про звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи своє прохання заявник зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №0202-23-0075 від 27.03.2023, яка надані Бершадською ДПІ Тростянецького управління ГУ ДПС у Вінницькій області, у 2022 році його дохід склав 17252,11 грн. Окрім того позивач вказує, що він не здійснює підприємницької діяльності та не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а також зазначає, що є безробітнім та не отримує доходів, що у свою чергу є перешкодою та унеможливлює сплату ним судового збору за подання даного позову.

Відтак, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору за подання цього позову.

Розглянувши заявлене клопотання, суд зважає на наступне.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 132 КАС України).

Згідно з частиною першою ст. 8 Закону 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 по справі № 0940/2276/18 наголосила, що частина перша статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для реалізації такого права є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити визначену суму судового збору. Тому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

При цьому, звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати є дискреційним правом, а не обов`язком суду.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору є врахування майнового стану сторони. А обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається із такою заявою. Тобто, саме заявник має переконливо довести перед судом відповідні обставини та надати суду належні документи на підтвердження факту об`єктивної відсутності можливості сплати судового збору через свій складний майновий стан.

Так, на підтвердження викладених у своєму клопотанні обставин позивач долучив до матеріалів справи відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 27.03.2022 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року згідно яких у 2022 році його дохід склав 17252,11 грн.

Водночас суд враховує те, що надання суду відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків не є тією безумовною підставою звільнення останнього від сплати судового збору, оскільки така довідка (відомості) відображає лише ті дані про доходи, які містяться в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за 2022 рік. Проте, наявність такої інформації аж ніяк не виключає можливість заявника мати доходи з інших джерел, відомості про які в такому Реєстрі відсутні, як і володіти іншими майновими правами чи коштами, які можуть бути джерелом сплати судового збору.

Наразі до поданого клопотання не додано будь-яких інших документів та доказів, які б підтверджували викладені обставини про скрутне матеріальне становище заявника та відсутність у нього об`єктивної можливості для сплати судового збору (наявність у нього статусу малозабезпеченої особи, відсутність задовільних умов проживання, тимчасова непрацездатність, наявність потреб у лікуванні, тощо).

Ба більше, враховуючи предмет та характер даного спору, позивач має на меті набути у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. А отже, позивач свідомо розраховує на те, що сама по собі процедура розроблення документації із землеустрою, яка виготовляється на договірних умовах, є вартісною, тобто вимагає певних коштів на її реалізацію. Крім того, власне сама мета набуття у власність земельної ділянки за відповідних видом використання (ведення особистого селянського господарства) уже обумовлює наявність у особи певних засобів та коштів, необхідних для її реалізації. Тому, ці всі обставини у своїй сукупності вказують на те, що загальний майновий стан позивача не може вважатися скрутним чи таким, яким й би унеможливлював виконання ним свого обов`язку, передбаченого законом, по сплаті судового збору.

Отже, з огляду на викладене і беручи до уваги, що позивач належними доказами не підтвердив свої доводи про неможливість сплати судового збору в мінімальному розмірі за подання цього позову, суд доходить висновку про відсутність достатніх правових та фактичних підстав для задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Таким чином в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно або навести додаткові обґрунтування свого клопотання щодо можливості звільнення його від сплати судового збору із долученням до нього відповідних доказів, які б підтверджували майновий стан сторони та його фінансову неспроможність оплатити судовий збір; або надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. за наступними реквізитами: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків, зазначених у цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович