Справа № 460/8064/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
17 квітня 2023 року м. Рівне №460/8064/23
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Гудими Н.С., після одержання позовної заяви
до Рівненського районного суду Рівненської області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського районного суду Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 1) документа про сплату судового збору або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону; 2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (та їх копії для вручення відповідачу); 3) уточненої позовної заяви з приведеними у відповідність позовними вимогами і відповідачами у справі із вказівкою усіх реквізитів, передбачених п.1 ч.5 ст.160 КАС України.
14.04.2023 позивачем виконано вимоги вказаної ухвали, недоліки позовної заяви усунено.
За правилами п.6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.171 КАС суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Дослідивши зміст позовної заяви, змін до позовної заяви від 14.04.2023 та долучені до них документи, вирішуючи питання щодо відкриття провадження за даним позовом, суд виходить з такого.
В силу вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до вимог ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Особи, які беруть участь у справі, здійснюють надані їм законом процесуальні права, як під час судового розгляду справи, так і поза межами судового засідання, а суд забезпечує здійснення цих прав процесуальними засобами та відповідними діями поза межами судового розгляду.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.
Отже, порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Закон допускає оскарження рішень, дій чи бездіяльності судді чи суду лише у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом (апеляційний перегляд та у передбачених випадках - касаційне оскарження).
Поряд з цим, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.
Такі спори не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.
Тобто, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальним законом.
У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності. Рішення, дії чи бездіяльність судів та суддів, вчинені у зв`язку з розглядом судових справ, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
При цьому, суд виходить з того, що перевірка процесуальної діяльності судді в інший спосіб, ніж шляхом оскарження судових рішень в інстанційному порядку, є неприпустимою та такою, що порушує встановлені в державі принципи правосуддя.
Закони України не передбачають можливості розгляду в суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.
Оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.
Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). Позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №489/5045/18 відмічено, що можливість розгляду судом позовних вимог про зобов`язання іншого суду вчинити певні процесуальні дії та (або) ухвалити рішення, пов`язане з розглядом іншої судової справи, Закони України не передбачають. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд також враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду (зокрема, у спірному випадку) є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.
Згідно з позовною заявою, позивач оскаржує бездіяльність Рівненського районного суду Рівненської області та просить зобов`язати Рівненський районний суд Рівненської області надати всю вказану в заявах інформацію в повному обсязі.
Так, 08.02.2023 позивачем подано до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області заяву про надання для ознайомлення належним чином оформлених ухвал з приводу прийняття суддею Красовським О.О. справи №570/1750/21 до свого провадження, поданих позивачем до суду заяв та змін до позову, вирішити по суті та надати для ознайомлення належним чином оформлену ухвалу суду з приводу допуску до участі в розгляді цивільної справи №570/1750/21 представника його інтересів в суді - Голубінську Л.Г.
20.03.2023 позивачем подано до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області заяву про надання можливості ознайомитися з матеріалами цивільної справи №570/1750/21 з правом отримання належним чином завірених копій судових рішень (ухвали судді від 16.07.2021 у справі №570/1750/21, ухвали судді від 02.12.2021, ухвалу судді від 06.12.2022, ухвали судді з приводу прийняття суддею Красовським О.О. справи №570/1750/21 до свого провадження, ухвали з приводу прийняття до розгляду судом змін до позовної заяви від 05.11.2021 у справі №570/1750/21, ухвали судді від 15.03.2023 у справі №570/1750/21), а також про надання можливості огляду та фотографування всіх матеріалів справи №570/1750/21 та надання технічних записів судових засідань по справі №570/1750/21 від 06.12.2021, 06.12.2022, 15.03.2023.
Таким чином, зміст зазначених вище заяв позивача свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на зобов`язання Рівненського районного суду Рівненської області надати йому можливості ознайомитися з матеріалами справи №570/1750/21 та робити з них копії, надати належним чином засвідчені копії ухвали по цій справі, а також надати технічні записи судових засідань по справі №570/1750/21.
При цьому, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти є процесуальними правами позивача, як сторони у справі, визначені ст.44 КАС України
Матеріали позову дають підстави для висновку, що бездіяльність відповідача, яка оскаржується позивачем у даному позові, є нічим іншим як діяльністю суду, пов`язаною з розглядом судової справи №570/1750/21, яка врегульована процесуальним законом, а тому охоплюється поняттям здійснення правосуддя, та свідчить про те, що у даному випадку суд не є суб`єктом владних повноважень.
В силу вимог п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Водночас, формулювання "позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства" стосується як тих позовів, які не можуть розглядатись за правилами адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не повинні розглядатись судами.
З огляду на наведене, враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 пов`язані з його процесуальними правами як позивача у цивільній справі №570/1750/21 та процесуальною діяльністю Рівненського районного суду при розгляді цієї цивільної справи, а останній не є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, то вказаний спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Отже, наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.
Суд враховує, що згідно ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 170 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Суд зазначає, що розгляд такої справи не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства. У той же час, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
Керуючись статтями 170, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 17 квітня 2023 року.

Суддя Н.С. Гудима