Справа № 260/5882/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5882/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судових засідань Гавій Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 квітня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 17 квітня 2023 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач, В/Ч НОМЕР_1 ), яким просить:

- визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо непроведення повного розрахунку при звільненні невиплату індексації грошового забезпечення позивачу ОСОБА_1 , в день виключення із списків частини (31.12.2018 року);

- визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року включно, з урахуванням січня 2008 року, січня 2016 року та січня 2018 року як базових місяців;

- зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року включно, з урахуванням січня 2008 року, січня 2016 року та січня 2018 року як базових місяців та з урахування раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась в повному обсязі індексація грошового забезпечення за період проходження ним військової служби за контрактом. Зазначає, що після звільнення йому нараховувались та виплачувались кошти на виконання судового рішення у справі № 260/410/20, але таке нарахування відбулось без встановлення базового місяця. Також, розглядалась справа за № 260/648/21 щодо стягнення індексації грошового забезпечення, але й там не ставилось питання щодо встановлення базових місяців. Позивач вважає за необхідним встановити базові місяці для виплати індексації грошового забезпечення січня 2016 року.

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що датою свого звільнення позивач вважає 29.11.2019 року дата виключення зі списків особового складу частини.

Ухвалою судді від 05.11.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

07.12.2021 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволення з огляду на наступне.

По-перше, зазначає, що позивач вже звертався з аналогічним (предметом) позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/648/21 та рішенням суду від 05.04.2021 року в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідачів щодо невиплати ОСОБА_1 з січня 2016 року по червень 2016 року індексації грошового забезпечення, зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.

Окрім цього, рішенням суду у справі № 260/410/20 зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з травня 2013 року по грудень 2013 року та січня 2017 року по грудень 2017 року включно.

Отже, на думку відповідача, провадження у справі в цій частині слід закрити.

По-друге, щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця 2008 року, зазначає, що розмір грошового забезпечення військовослужбовців у січні 2016 року (порівняно з груднем 2015 року) було підвищено та позивач в 2015 році отримував заробітну плату (грошове забезпечення) на 2500,00 грн. менше, що підтверджує підвищення грошового доходу позивача, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Так, відповідачем було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу, а саме: у 2016 році 491,00 грн., у 2017 році 3166,35 грн. (на виконання рішення суді); у 2018 році 71,08 грн. Базовими місяцями з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року був січень 2016 року, а з 01.03.2018 року по грудень 2018 року був березень 2018 року. Тому, позовна вимога про визнання протиправним не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по грудень 2018 року з урахуванням базового місяця березня 2018 року є безпідставна.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року витребувано від В/Ч НОМЕР_1 : послужний список стосовно проходження військової служби ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року; особову картку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період служби з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року із розбивкою за видами нарахованої та виплаченої індексації; детальну довідку про розмір індексації грошового забезпечення, яка підлягала виплаті ОСОБА_1 за період служби з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року; довідку про базовий місяць (у разі нарахування індексації) для нарахування ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за період служби з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року.

10.12.2021 року відповідачем надано суду частину витребуваних доказів, в тому числі, лист від 09.12.2021 року № 50/02/23-326 зі змісту якого, для нарахування та виплати індексації ОСОБА_1 з січня 2016 року по грудень 2018 року застосовано базовий місяць січень 2016 року та березень 2018 року.

15.12.2021 року позивачем надано відповідь на відзив, зі змісту якої позивач вважає за необхідне встановити базові місяці для виплати індексації грошового забезпечення січня 2008 року, оскільки саме тоді відбувалось підвищення заробітної плати (грошового забезпечення) включно з посадовими окладами.

Також зазначає, що не дивлячись на те, що відповідач хоч і здійснював нарахування та виплату позивачеві коштів за спірний період, то такі виплати були проведені не в повних обсягах, оскільки без встановлення базового місяця 2008 року, що значно занизило суму належну позивачеві до виплати (законної та справедливої).

Також, 04.01.2022 року позивачем надано суду копію наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 16.12.2021 року № 276 (по стройовій частині) згідно якого, внесено до наказу від 30.12.2020 року № 281 в частині внесення змін до наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2020 року № 13 щодо доповнення його пунктом 9 такі зміни: з урахуванням наказів командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2019 року № 97 та від 12.06.2019 року № 131, постанов Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 № 260/189/20, від 03.11.2020 № 260/565/20, від 13.10.2020 № 260/1694/20, від 01.12.2021 року у справі № 260/1373/21 внести зміни до наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2020 року № 13, доповнивши його пунктом у наступній редакції: скасувати п.7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 30.12.2020 року № 281 в частині внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16.01.2020 року № 13 щодо доповнення його пунктом 9. Виключити зі списків особового складу частини з 16.01.2020: солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 відділення 1-го взводу 8-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону, звільненого відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2018 року № 69 о/с у запас ЗС України (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та направити його для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, згідно вказаного наказу, датою виключення з усіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 слід вважати 31.12.2018 року.

Ухвалою суду від 19.01.2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та явку сторін в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 03.03.2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування сторони у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою суду від 21.03.2023 року розгляд справи поновлено.

В судове засідання сторони не з`явилися, при цьому, позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку ч. 1 ст. 145 та ч. 2 ст. 149 КАС України.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року застосовано до В/Ч 3002 заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку ч. 1 ст. 145 та ч. 2 ст. 149 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.12.2018 року наказом командира В/Ч НОМЕР_1 за № 69 о/с, відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розірвано контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України за підпунктом ж пункту 2 частини 5 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) із солдатом ОСОБА_1 .

29.12.2018 року ОСОБА_1 наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 315, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.12.2018 року.

Вважаючи протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, останній звернувся до суду із позовом до В/Ч НОМЕР_1 , якою просив: 1) визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року включно; 2) визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року включно, в день виключення із списків частини - 31.12.2018 року; 3) зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року включно.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у справі № 260/648/21 визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року; визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо непроведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року, в день виключення із списків частини 31.12.2018 року; зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.

Крім того, в провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 260/410/20 за позовом ОСОБА_1 до В/Ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року включно; зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 29.04.2013 року по 31.12.2013 року та 01.01.2017 року по 31.12.2017 року включно.

Рішенням суду від 31.03.2020 року визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби за період з травня 2013 року по грудень 2013 року та січня 2017 року по грудень 2017 року та зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з травня 2013 року по грудень 2013 року та січня 2017 року по грудень 2017 року включно.

На виконання вказаних судових рішень, відповідачем проведено виплату індексації грошового забезпечення позивача, при цьому, зі змісту наявного в матеріалах справи листа В/Ч НОМЕР_1 від 08.02.2022 року № 50/02/32-23, для виплати індексації позивачу з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року застосовано базовий місяць січень 2016 року; з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року базовий місяць січень 2016 року та в період з 01.03.2018 року по 29.12.2018 року базовий місяць березень 2018 року.

Проаналізувавши численні заяви позивача із зазначенням протилежних позовних вимог, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин, останній вважає протиправним застосування іншого ніж січень 2008 року базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, що і слугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом другим ч.3 ст.9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 вказаного Закону визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Поняття індексації грошових доходів наведене у Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII, де зазначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).

Пунктом 1-1 Порядку №1078 зазначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 19.06.2019 (справа №825/1987/17), від 20.11.2019 (справа №620/1892/19), від 05.02.2020 (справа №825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону №1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Предметом даного позову є визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

В той же час, відповідно до наданої відповідачем інформації, на виконання судових рішень по справах №№ 260/410/20 та 260/648/21, позивачу проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, при цьому, для виплати індексації позивачу з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року застосовано базовий місяць січень 2016 року; з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року базовий місяць січень 2016 року та в період з 01.03.2018 року по 29.12.2018 року базовий місяць березень 2018 року.

Відповідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З аналізу Порядку №1078 випливає, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №803/203/17 і від 22.07.2020 у справі №400/3017/19.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року.

Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 по 01.03.2018, суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Верховний Суд в ухвалі від 30.06.2020 року зазначив, що базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації.

Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року та його зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум, що на думку суду, є достатнім та ефективним засобом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті