Справа № 380/18557/22
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК «Інтеграл» про стягнення коштів до бюджету ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК «Інтеграл» (вул. Центральна, 14, с. Долини, Кам`янка Бузький район, Львівська область, 80410; ) про стягнення податкового боргу у розмірі 47 597, 08 грн.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував самостійно узгоджені суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 47 597, 08 грн, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 28 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Відповідач належним повідомлявся про розгляд справи.

18 січня 2023 року представник відповідача на адресу суду подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та 07 березня 2023 року ознайомилася з матеріалами справи.

Незважаючи на вжиті судом заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на наведене суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 17 листопада 2022 року № 9095/5/13-01-13-05-10 про податкову заборгованість ТзОВ «БМК «Інтеграл» станом на 19 жовтня 2022 року у відповідача наявний податковий борг в сумі 47 597, 08 грн., за такими платежами: «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 18370,54 грн (основний платіж); «податок на додану вартість», у сумі 29226, 54 грн., (основний платіж 28834,26 грн; штрафні санкції 383, 67 грн., пеня 8,61 грн).

Суд встановив, що податковий борг відповідача на зазначену вище суму виник на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно податкових декларації з податку на додану вартість та податкових декларацій з податку на прибуток приватних підприємств, а саме:

Податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 18 370,54 грн.:

податкова декларація № від 26.02.2021 року в сумі 1766, 54 грн.;

податкова декларація № від 28.02.2022 року в сумі 16604, 00 грн.

Податковий борг відповідача з податку на додану вартість виник на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями з податку на додану вартість, податкових повідомлень рішень та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань, а саме:

Податкове повідомлення рішення № 291/04-14 від 10.11.2020 року в сумі 700, 00 грн., сума несплаченого боргу становить 35, 73 грн);

Податкове повідомлення рішення № 26867/13-01-18-09-15/39633689 від 01.12.2021 року в сумі 340, 00 грн;

Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 01.10.2020 року в сумі 17175, 00 грн. Сума несплаченого боргу становить 4159, 26 грн.;

Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 01.11.2020 року в сумі 961, 00 грн.;

Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ № від 13.07.2021 року в сумі 858, 00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 17 січня 2022 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20 липня 2022 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20 грудня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19 жовтня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 16 вересня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19 серпня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20 липня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18 червня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18 січня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18 січня 2021 року № ;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19 лютого 2021 року №;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19 березня 2021 року №;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19 квітня 2021 року № .

07 травня 2019 року Головне управління ДПС у Львівській області виставило відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 122476- 53 згідно якої загальна сума податкового боргу відповідача станом на 06 травня 2019 року становить 6688, 50 грн.

Указана податкова вимога була отримана відповідачем 07 травня 2019 року, про що свідчить відмітка про її отримання.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Також матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 47 597, 08 грн.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (абзац перший пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Ураховуючи те, що суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та податку на прибуток самостійно визначені відповідачем у поданій ним податкових декларація, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

Водночас зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України контролюючий орган 07 травня 2019 року виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 122476- 53 згідно якої загальна сума податкового боргу відповідача станом на 06 травня 2019 року становить 6688, 50 грн. Указана податкова вимога була отриманавідповідачем 07 травня 2019 року, про що свідчить відмітка про її отримання.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості, яка є предметом розгляду цієї справи у розмірі, який становить 47 597, 08 грн.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК «Інтеграл» (вул. Центральна, 14, с. Долини, Кам`янка Бузький район, Львівська область, 80410; ) про стягнення податкового боргу у розмірі 47 597, 08 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК «Інтеграл» кошти, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 47 597, 08 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна