Справа № 280/9761/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/9761/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 р. (суддя: Бойченко Ю.П) в адміністративній справі №280/9761/21 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЛ", про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Запорізькій області 18 жовтня 2021 р. звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ "БІОЛ", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 15 вересня 2021 р.

Підставою для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Головне управління ДПС у Запорізькій області зазначило не допуск ТОВ "БІОЛ" посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом від 01 вересня 2021 р. №2624-п.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 р. у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, задовольнивши позов. Скаржник наполягає на наявності законних підстав для застосування адміністративного арешту майна ТОВ "БІОЛ", обґрунтовуючи свої вимоги роз`ясненнями Вищого адміністративного суду України, викладеними у листі № 149/11/13-11 від 02.02.2011, та положеннями Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632, відповідно до яких для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управління ДПС у Запорізькій області було прийнято наказ №2624-п від 01 вересня 2021 р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "БІОЛ" з 02 вересня 2021 р. тривалістю 18 місяців та складено направлення на перевірку №4306, №4308. 02 вересня 2021 р. посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області було складено акт №2038/08-01-07-21/30086036 про відмову ТОВ "БІОЛ" в допуску до проведення перевірки. 15 вересня 2021 р. заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області прийняте рішення про застосування до ТОВ "БІОЛ" адміністративного арешту майна, що перебуває за адресою: 72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Мічуріна, буд. 21. З метою застосування арешту майна ТОВ "БІОЛ", податковий орган у порядку реалізації відповідних повноважень, передбачених статтею 94 Податкового кодексу України, 18 жовтня 2021 р. звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області, суд першої інстанції вказав, що згідно статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом протягом 96 годин з моменту його прийняття. Однак, з моменту винесення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області рішення від 15 вересня 2021 р. про застосування арешту майна ТОВ "БІОЛ" та до моменту звернення ним до суду - 18 жовтня 2021 р. минуло більше місяця.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (ПК України) передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

Колегія суддів звертає увагу, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовано статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому відповідно до частини першої статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (частина друга статті 270 КАС України). Днем подання позовної заяви є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 р. у справі № 560/1976/19 дійшов до висновку, що обставиною, яка мала б зумовити звернення позивача до суду, є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що підтверджується відповідним Актом.

Враховуючи, що Актом від 02 вересня 2021 р. зафіксована обставина недопуску ТОВ БІОЛ" посадових осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області до проведення перевірки, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до частини другої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, є 03 вересня 2021 р.

Разом з тим, із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося лише 18 жовтня 2021 р., тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

У контексті наведеного, Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 р. у справі № 560/1976/19 також зауважив, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку є підставою для залишення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.

Суд першої інстанції розглянув по суті позовну заяву, яка була подана на підставі статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснивши перевірку дотримання заявником строку, нею визначеного, допустивши порушення норм процесуального права.

За приписами статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених відповідно статтями 240 цього Кодексу.

У зв`язку із наведеним вище, апеляційна скарга позивача задовольняється частково, оскільки її доводи ґрунтуються на роз`ясненнях Вищого адміністративного суду України щодо застосування положень Кодексу адміністративного судочинства України, які діяли до 15.12.2017. Також, безпідставним є посилання скаржника на пункт 3 Розділу УІІ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632, оскільки останній регулює порядок застосування арешту коштів на рахунку платника. Крім того, скаржником наведено зміст цього пункту у редакції, яка діяла до внесення змін наказом Міністерства фінансів України № 330 від 08.06.2021.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 р. в адміністративній справі №280/9761/21 - скасувати.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЛ" - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 квітня 2023 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий