Справа № 580/5485/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Справа № 580/5485/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Відповідача, викладену в листі від 06.10.2022 № 29-Б-224, щодо виплати Позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати Відповідача призначити та виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу, відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та визначеною групою інвалідності, однак Відповідач відмовив йому у виплаті такої допомоги, оскільки з моменту звільнення до моменту встановлення групи інвалідності пройшло більше шести місяців.

Позивач вважає, що Відповідач позбавив його права на соціальні виплати, гарантовані законом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ними служби в органах внутрішніх справ або поліції, є окремою правовою підставою для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

При цьому, суд зазначив, що Пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено граничний 6-ти місячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Цей термін спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, суд урахував рішення Конституційного Суду України від 22.10.2020 у справі № 12-р/2020, яким визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII зі змінами, та правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13.04.2022 у справі № 420/6878/18.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про задоволення позову повністю, наполягаючи на наявності в нього права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, Апелянт зазначає, що у 2014 році він приймав участь в АТО, 06.12.2014 у будівлю Авдіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області під час виконання ним службових обов`язків влучив артилерійський снаряд, унаслідок якого його відкинуло вибуховою хвилею, він знепритомнів, після чого він проходив лікування, стан його здоров`я погіршувався, 12.12.2017 ВЛК його визнано непридатним до служби, наказом ГУ НП в Чернігівській області від 29.12.2017 № 374 о/с - звільнено через хворобу, а 18.01.2018 - установлено ІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Апелянт зазначає, що у 2018 році він отримав відповідну одноразову грошову допомогу, але після того на підставі рішення суду Відповідачем було проведено службове розслідування нещасного випадку (поранення), що стався з Позивачем у 2014 році за вказаних вище обставин, і встановлено, що Позивач підпадає під перелік, визначений у п. 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, та є таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Апелянт вказує, що на підставі зазначеного висновку МВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області» постановою від 20.11.2020 № 30 встановила, що його захворювання, поранення пов`язано з травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях.

Апелянт також зазначає, що вже на підставі вказаного висновку МВЛК він звернувся до Черкаської обласної МСЕК № 2, яка повторно розглянула його документи та 01.08.2022 змінила причину інвалідності, зазначивши, що травма отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у зв`язку з чим він звернувся до Відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин Апелянт вважає, що інвалідність йому вперше було встановлено ще у 2018 році в межах шестимісячного строку з дати звільнення з поліції, а причину інвалідності змінено майже через 5 років після встановлення справедливості судом.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023 та від 22.02.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, маючи спеціальне звання лейтенанта поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29.12.2017 № 374 о/с Позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу.

01.08.2022 на засіданні Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Позивачу встановлена ІІ група інвалідності безтерміново, причина інвалідності - травма, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 01.08.2022 серії 12 ААВ № 636986.

21.09.2022 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Відповідач за наслідками розгляду заяви Позивача листом від 06.10.2022 № 29/Б-224 повідомив його про відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність встановлена зі спливом шести місяців від дня звільнення зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи протиправною таку відмову Відповідача, а своє право на отримання спірної допомоги - порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі - Порядок № 4).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом № 580-VIII.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок № 4 визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 розділу 1 Порядку № 4 значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Пунктом 1 розділу II Порядку № 4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико - соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

1. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що поліцейський має право на отримання одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності (зокрема, встановлення інвалідності внаслідок поранення під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з участю в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності) за наявності сукупності таких правових підстав:

1) наявність відповідної причини інвалідності;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 420/6878/18, від 23.04.2020 у справі №822/999/18 та від 23.09.2021 у справі № 2240/3024/18.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

2. Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи, судова колегія встановила, що Позивач з 17.01.2014 проходив службу в органах внутрішніх справ - в УМВС України в Черкаській області, а з 2015 року - в органах поліції, а саме в ГУ НП в Черкаській області.

У період з 14.11.2014 по 15.12.2014 Позивач приймав участь в АТО, а саме перебував у м. Авдіївка Донецької області.

06.12.2014 під час артилерійського обстрілу приміщення Авдіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області Позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин шиї, у зв`язку з чим проходив амбулаторне лікування в період з 07.12.2014 по 12.12.2014 в Авдіївській ЦМЛ.

У свідоцтві про хворобу від 12.12.2017 № 432, виданому медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області» установлено, що захворювання Позивача, пов`язано з проходженням служби в поліції і Позивач є непридатним до служби.

29.12.2017 наказом ГУ НП в Черкаській області № 374 о/с Позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

18.01.2018 Черкаською обласною МСЕК № 2 Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини захворювання як такого, що пов`язано з проходженням служби в поліції.

У зв`язку з цим у 2018 році Позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 90-та прожиткових мінімумів для працездатних осіб

08.11.2019 Позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області щодо проведення службової перевірки за фактом отримання ним поранення в результаті артобстрілу в м. Авдіївка в адмінбудівлі Авдіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області.

Листом Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області № 16/1-57 від 07.04.2020 Позивача було повідомлено про відсутність підстав для проведення службового розслідування.

У зв`язку з цим Позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі № 580/1838/20, яке набрало законної сили:

- визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області у проведенні розслідування за фактом отримання 06.12.2014 поранення (травми) ОСОБА_1 , яка викладена в листі голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області № 16/1-57 від 07.04.2020;

- зобов`язано ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування за фактом отримання 06.12.2014 поранення (травми) ОСОБА_1 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002.

На виконання вказаного судового рішення ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області складено акт № 11 від 15.10.2020 форми Н-1 та акт про розслідування нещасного випадку від 15.10.2020 форми Н-5, яким встановлено, що нещасний випадок, який стався з Позивачем 06.12.2014 під час артобстрілу м. Авдіївка в адмінбудівлі Авдіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, підпадає під перелік, визначений п. 3.9 Порядку розлсдування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, та є таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

У зв`язку з цим Позивач звернувся до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області», яка постановою від 20.11.2020 № 30 установила, що захворювання, поранення Позивача отримані ним під час виконання службових обов`язків в період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях.

МСЕК повторно було розглянуто документи Позивача та 01.08.2022 змінено причину інвалідності і зазначено, що травма отримана Позивачем під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО.

У зв`язку зі зміною причини інвалідності Позивач звернувся до Відповідача з відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, відповідно до пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», у задоволенні якої Відповідач відмовив, що й стало причиною звернення Позивача до суду з цим позовом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

3. Отже, інвалідність у зв`язку з травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, Позивачу встановлена поза межами шестимісячного строку, визначеного пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII, що виключає правові підстави для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 99 вказаного Закону.

4. Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач розпочав процедуру щодо встановлення йому саме вказаної причини інвалідності лише 08.11.2019, тобто майже через рік після встановлення інвалідності вперше та зі спливом понад півтора роки з дати його звільнення зі служби в поліції (29.12.2017).

5. З огляду на це, колегія суддів відхиляє доводи Апелянта про те, що вказана причина інвалідності (у зв`язку з травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО) йому була встановлена після його звернення до суду щодо проведення відповідного службового розслідування та наступного звернення до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області».

6. Твердження Апелянта про те, що інвалідність уперше йому інвалідність йому вперше було встановлено ще у 2018 році в межах шестимісячного строку з дати звільнення з поліції, а причину інвалідності змінено майже через 5 років після встановлення справедливості судом, не є підставою для поновлення (продовження) законодавчо визначеного граничного шестимісячного строку, регламентованого пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII та не є підставою для отримання відповідної допомоги з огляду на вищезазначене.

7. При цьому апеляційний суд зазначає, що Позивачу після встановлення інвалідності у 2018 році було виплачено відповідну грошову допомогу у зв`язку зі встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції. Позивачем не було оскаржено ані відповідну постанову МСЕК в частині щодо причини інвалідності, ані дії Відповідача щодо виплати вказаної допомоги саме за такою причиною інвалідності.

8. Ураховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

9. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

10. Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

11. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року - без змін.

12. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 квітня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев