Справа № 385/466/23
Суддя: Панасюк І. В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/466/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стародуба В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Гайвороні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що постановою інспектора СРПП ВП №1 Бершадського РУП у Вінницькій області серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП за те, що 15.03.2023 року о 09:20 годині в с. Джулинка по вул. Центральна, керував транспортним засобом Mercedes 311 CDІ номерний знак НОМЕР_1 , без наявного обов`язкового технічного контролю, чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР України.

Транспортний засіб який він використовує Mercedes 311 CDI є маловантажним вантажопасажирським автомобілем та не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки він не використовується для перевезення пасажирів та не використовується для перевезення вантажу з метою отримання прибутку. Також автомобіль яким він користується не зареєстрований на державну установу та не зареєстрований на фізичну особа підприємця.

Він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, постанову серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАБ № 139871 від 15.03.2023.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзиву щодо позовної заяви до суду не направив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою особою інспектором СРПП ВП №1 Бершадського РУП у Вінницькій області Швецьом О.В. винесено постанову серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП за те, що 15.03.2023 року о 09:15 годині в с. Джулинка по вул. Центральна, керував транспортним засобом Mercedes 311 CDІ номерний знак НОМЕР_1 , без наявного обов`язкового технічного контролю, чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР України. Про будь-які докази в постанові не зазначено.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю пройшов такий контроль.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.35 вказаного Закону, обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми містяться у п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137.

Буквальний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

Відповідно до абз. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Аналогічне визначення міститься і в п. 1.10 Правил дорожнього руху України. Згідно з п.2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Згідно з ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми, відносяться до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб Mercedes 311 CDІ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, з повною масою 3500 кг, тобто належить до категорії «В», тип вантажопасажирський (а.с. 11). Отже, транспортний засіб позивача, вага якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, не перевищує 3500 кг є легковим автомобілем. Доказів того, що цей транспортний засіб використовується як таксі та для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку у постанові не зазначено, не надано таких доказів і в судове засідання.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, відповідач не довів правомірність свого рішення, вина особи у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП належним чином не доведена, доводи позивача щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем не спростовані.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд приймає до уваги, що в постанові в справі про адміністративне правопорушення від 15.03.2023 року вказано, що копію постанови позивач отримав, тому позивачем своєчасно було подано до суду адміністративний позов, оскільки строк для звернення до суду ним не був пропущений.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 7, 14-1, ст. 121, 247, 258, 265, 268, 282-284, 297 КУпАП, ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 139871 від 15.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536,8 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документа 18.04.2023