Справа № 380/18641/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року справа №380/18641/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня до Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня (далі позивач) з позовною заявою до Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярської Христини Романівни у виконавчому провадженні №70534686 протиправною та зобов`язати її винести постанову про закінчення виконавчого провадження №70534686 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 закону України Про виконавче провадження" у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду;

- скасувати постанову винесену державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярською Христиною Романівною 12 грудня 2022 року у виконавчому провадженні №70534686 про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня виконавчого збору в сумі 26800,00 грн.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що ним фактично виконано рішення суду від 05 грудня 2022 року у справі №465/2585/21 в повному обсязі. Отже, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження №70534686 підлягає закінченню. Вважає постанову про про стягнення виконавчого збору недійсною та такою, що підлягає скасуванню.

27.12.2022 позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 27.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.12.2022 задоволено заяву про забезпечення позову.

Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усуну належним чином; надав докази сплати судового збору.

Ухвалою суду від 05.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін.

20.01.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому вказує, що державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесені постанов в межах виконавчого провадження №70534686 на виконання виконавчого листа у справі №465/2585/21 діяв в межах і в спосіб встановлений приписами Закону України «Про виконавче провадження». Тому, просить відмовити у позові в повному обсязі.

01.02.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якій він додатково обґрунтовує підставність позовних вимог судовою практикою.

07.02.2023 позивачем подано заяву про додаткові правові обґрунтування та уточнення позовних вимог. В якій також просить повернути відзив відповідачу, тому що такий поданий не уповноваженою особою.

15.02.2023 позивачем подано клопотання про витребування у відповідача оригіналів письмових доказів.

Ухвалою суду від 29.12.2022 клопотання про витребування задоволено частково.

03.03.2023 відповідачем подано докази на виконання ухвали про витребування доказів.

08.03.2023 подано клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача від ОСОБА_2

08.03.2023 подано клопотання про закриття провадження у справі від ОСОБА_1 .

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 08.03.2023 залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі третя особа).

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 22.03.2023 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про повернення відзиву відповідачу.

Ухвалою суду від 12.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача та третя особа та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили.

Суд з`ясував позиції сторін щодо можливості продовження розгляду справи у письмовому провадженні, проти чого сторони заперечень не висловили. Керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, зважаючи на особливості розгляду справ передбачених ст. 287 КАС України, суд ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами в письмовому провадженні.

Суд заслухав доводи представників сторін, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та

в с т а н о в и в :

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2022 у справі №465/2585/21 позов задоволено; зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»; зобов`язано допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

На виконання виконавчого листа №465/2585/21 виданого 09.12.2022 Франківським районним судом м. Львова, державний виконавець Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.12.2022 виніс постанови:

- про відкриття виконавчого провадження №70534686;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн.;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн.;

На виконання рішення від 05.12.2022 у справі №465/2585/21 позивачем видано наказ №570 від 12.12.2022 про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення (арк.спр.14).

28.12.2022 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про закінчення виконавчого провадження №70534686 з підстав передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII. Проте державним виконавцем так і не було винесено відповідної постанови.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору та бездіяльність державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 4 ст. 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України: Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч. 1 ст. 5 Закону №1403-VIII).

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 6 ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Під час розгляду справи суд з`ясував, що на виконання виконавчого листа №465/2585/21, виданого 09.12.2022 Франківським районним судом м. Львова (арк.спр.115-116), державний виконавець 12.12.2022 виніс оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн.(арк.спр.121).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова (арк.спр.91-95) від 05.12.2022 у справі №465/2585/21 позов задоволено повністю; зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та зобов`язано допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Отже, вказаним рішенням встановлено факт незаконного звільнення ОСОБА_1 та відновлено його права шляхом поновлення на роботі.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні.

Крім того, суд наголошує що, відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

З аналізу викладених норм суд висновує, що виконавчий збір за виконавчими документами, що перебувають на примусовому виконанні органу виконавчої служби та підлягають негайному виконанню не стягується.

Отже, оскаржена постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною, оскільки суперечить нормам п. 1 ч 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярської Христини Романівни у виконавчому провадженні №70534686 протиправною та зобов`язання її винести постанову про закінчення виконавчого провадження №70534686 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 закону України Про виконавче провадження" у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, суд зауважує наступне. Належних та допустимих доказів стосовно протиправних дій чи бездіяльності у виконавчому провадженні №70534686 поза межами дій щодо винесення ухвали про стягнення виконавчого збору позивачем не надано. Тому, у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскарженої постанови та необхідність її скасування. Водночас, вимоги в частині визнання бездіяльності державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження задоволенню не підлягають з мотивів викладених вище.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду обраний судом спосіб захисту та відновлення прав позивача, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 1240,50 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287, 294 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.12.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн., винесену у виконавчому провадженні №70534686.

3. У задоволенні інших позовних відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня () судові витрати у виді судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Кравців О.Р.