Справа № 240/1699/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/1699/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області (далі позивач, ГУ ДПС у Житомирській області) звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкової заборгованості в розмірі 20009,23 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 20009,23 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. З метою стягнення податкового боргу, відповідачу направлено податкову вимогу. Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не погашений та податкова вимога, у спосіб установлений податковим законодавством, не відкликана, позивач, як орган стягнення, просить суд прийняти рішення про стягнення з відповідача суми податкового боргу.

Ухвалою суду позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що із визначеною контролюючим органом сумою податкового боргу останній не погоджується, оскільки вказане податкове зобов"язання нараховане контролюючим органом самостійно за період 2017, 2018, 2019 роки за межами строків 1095 днів, тобто є безнадійним боргом та підлягає самостійному списанню контролюючим органом. Крім того звертає увагу, що 10 січня 2022 було сплачено спірний податок в сумі 6024,82 грн, а тому вказана сума має бути врахована при визначені податкового боргу.

В свою чергу, від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Заперечуючи проти доводів відповідача, що викладені у відзиві, контролюючим органом зазначено, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких було нараховано суму податкового боргу, були надіслані за адресою місцезнаходження (податковою адресою) відповідача та ним отримані. Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалися, а тому податковий борг в сумі 20009,23 грн вважається узгодженим. Також зазначено, що спірна податкова заборгованість не є безнадійсною, оскільки строк позовної давності, з урахуванням приписів п.102.9 ст. 102 Податково кодексу України , не сплинув.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

ОСОБА_1 , як платник податків перебуває на обліку у Головному управлінні Державної податкової служби у Житомирській області.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на загальну суму 20009,23 грн.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об"єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об"єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об"єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об"єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з пп.266.10.1 п.266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов"язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Підпунктом 54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Грошові зобов`язання відповідача були визначені податковими повідомленнями - рішення від 01 серпня 2018 року № 0-0619 на суму 8906,24 грн, від 27 лютого 2019 року № 0-0619 на суму 10361,85 грн та від 07 лютого 2020 року № 0-0619 на суму 5807,15 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017-2019 роки були надіслані ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 .

Доказів того, що податкові повідомлення-рішення від 01.08.2018 №0-0619, від 27.02.2019 №0-0619 та від 07.02.2020 №0-0619 оскаржувались ОСОБА_1 в адміністративному та/чи судовому порядку матеріали справи не містять.

Крім того судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області сформована та направлена відповідачу податкова вимога форми "Ю" №20332-13 від 25.03.2021 на суму 26034,05 грн.

Вказана податкова вимога форми "Ю" №20332-13 від 25.03.2021 на суму 26034,05 грн була оскаржена ОСОБА_1 у судовому порядку. За наслідком розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 , Житомирським окружним адміністративним судом в межах адміністртивної справи №240/6386/21, ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Вказане рішення набрало законної сили.

Суд звертає увагу, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першої статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Крім того, суд звертає увагу, що сума податкового боргу в сумі 20009,23 грн визначена контролюючим органом з урахуванням сплаченого 10.01.2022 ОСОБА_1 податку в сумі 6024,82 грн ( 26034,05 грн - 6024,82 грн).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання в сумі 20009,23 грн вважається податковим боргом.

Щодо посилання відповідача у відзиві на пропущення контролюючим органом 1095-денного строку звернення до суду з примусового стягнення вказаної суми податкового боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнути протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України від 02.11.2020 №591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни та доповнення, в тому числі до деяких положень Податкового Кодексу України.

Згідно із Законом України № 591-IX від 13.05.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності 29.05.2020, п. 52 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» згідно з яким на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України.

Враховуючі той факт, що будь-яких рішень Кабінету Міністрів України про завершення дії карантину встановленого на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), останнім не ухвалювалось, а відповідно є підстави для юридично коректного висновку про те, що ГУ ДПС у Житомирській області звернулося до суду з вимогами про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 з дотриманням строків передбачених ст.102 Податкового Кодексу України.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статі 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи зазначене та те, що відповідач доказів погашення податкового боргу в повному обсязі не надав, суд вважає позовні вимоги про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 в розмірі 20009,23 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення до ч.2 ст. 139 КАС України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м. Житомир, код ЄДРПОУ ВП: 44096781) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області податковий борг у розмірі 20009,23 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко