Справа № 240/2389/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/2389/21

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності, зобов`язання розглянути звернення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного слідчого управління Національної поліції України, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 28.12.2020;

- зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України розглянути звернення ОСОБА_1 від 28.12.2020 в установленому законом порядку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 28.12.2020 за №75 звернувся до заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного слідчого управління Національної поліції України із зверненням щодо фактів ухвал слідчого судді, вказівок прокурора та клопотань потерпілого слідчими СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004194. Однак, жодної відповіді на вказане звернення, у встановлений Законом строк, відповідачем не надано. Вважаючи бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України неправомірною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

Відповідачем у встановлені строки відзив на адміністративний позов не подано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач 28.12.2020 за №75 звернувся до Головного слідчого управління Національної поліції України, як учасник кримінального провадження - потерпілий, в якому просив призначити службове розслідування щодо фактів ігнорування ухвал слідчого судді, вказівок прокурора і клопотань потерпілого слідчими СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні 0004194.

Однак, жодної відповіді на вказане звернення, у встановлений Законом строк, відповідачем не надано.

Вважаючи, що відповідач протиправно не розглянув запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюється Законом України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон № 393/96-ВР)

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону № 393/96-ВР письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Частиною 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Приписами частини 1 статті 14 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 12 Закону № 393/96-ВР визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що зі змісту заяви від 28.12.2020 за №75 позивач просив призначити службове розслідування щодо фактів ігнорування ухвал слідчого судді, вказівок прокурора та клопотань потерпілого слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004194, під час якого звернути особливу увагу на фальсифікування вручення потерпілому постанов слідчого та інших матеріалів досудового розслідування (а.с. 9).

Як встановлено матеріалами справи, листом Головного слідчого управління Національної поліції в Житомирській області від 22.01.2021 за №х-33/105/24-2021/2, повідомлено, що звернення позивача від 28.12.2020 з приводу неналежного розслідування працівниками слідчих підрозділів Житомирського та Коростишівського ВП ГУНП кримінальних проваджень №0004194 та №0000509, у межах своєї компетенції розглянуто у слідчому управління та повідомлено, що проведеною перевіркою встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004194 з 15.03.2020 по 29.06.2020 здійснювалося слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП Кондратюком Ю.Б., а в кримінальному провадженні №0000509 слідчим СВ Корольовського ВП ГУНП Резніченко А.О. з 27.02.2020 по 24.06.2020.

Також вказано, що у зв`язку із вступом в дію з 01.07.2020 змін до Кримінального процесуального кодексу України, 21.07.2020 у кримінальному провадженні №00004194, а 27.08.2020 у №0000509 відповідними прокурорами змінено порядок здійснення досудового розслідування із досудового слідства на дізнання, проведення якого доручено сектору дізнання Житомирського та Коростишівського відділів поліції, відповідно (а.с. 54).

Водночас, жодних доказів на підтвердження направлення позивачу відповіді від 22.01.2021 за №х-33/105/24-2021/2 на запит в строки, визначені законодавством, та докази отримання позивачем вказаної відповіді до матеріалів справи не надано.

Отже, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами дотримання вимог чинного законодавства щодо повідомлення позивача про наслідки розгляду його запиту, що свідчить про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду такого запиту.

Також, до Верховного Суду від Головного слідчого управління Національної поліції України було заявлено клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Заявник вважає, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, оскільки спірне звернення було зареєстровано у відділі документального забезпечення ГСУ 19 лютого 2021 року за вх.№ 1073-Х-1073 та розгляд якого 25 лютого 2021 року доручено Управлінню дізнання Національної поліції України. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду зазначеного звернення, ОСОБА_1 поінформовано вказаним підрозділом (а.с. 112).

Як вже було зазначено судом, ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Однак, станом на час розгляду адміністративного позову Управлінням дізнання Національної поліції України у порушення статей 44, 77, 79, 162 Кодексу адміністративного судочинства України не надано жодних доказів щодо розгляду запиту позивача від 28.12.2020 за №75 чи направлення його на розгляд до іншої структури.

Разом з тим, ознайомившись із змістом листа Головного слідчого управління Національної поліції в Житомирській області від 22.01.2021 за №х-33/105/24-2021/2, суд зазначає, що згідно інформації в зазначеному листі Управлінням не надано відповіді на питання, поставлені в зверненні позивача від 28.12.2020 за №75.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Здійснивши аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про допущення відповідачем бездіяльності стосовно ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 28.12.2020 за №75, оскільки жодних дій відповідачем по розгляду запиту позивача здійснено не було, з огляду на вказане позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул. Гагаріна, 48, м.Коростишів, Житомирська область, 12504. РНОКПП/) до Головного слідчого управління Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601. РНОКПП/), про визнання бездіяльності, зобов`язання розглянути звернення - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 28.12.2020 за №75.

Зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України розглянути звернення ОСОБА_1 від 28.12.2020 за №75 в установленому законом порядку.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

14 квітня 2023 р.