Справа № 520/26874/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р. Справа № 520/26874/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 09.09.22 року у справі № 520/26874/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2031, 0879319/1-2415-2031, 0-2031, 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 в повному обсязі, № 0-2031 від 01.03.2021 в частині 25056,10 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 42103,64 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 24296,23 грн, № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 40826,78 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 18813,51 грн, № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 31613,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником нежитлових будівель (виробничі будинки/виробничі цехи) загальною площею 1266,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та площею 482,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а також квартири площею 55,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями № 0-2031, 0879319/1-2415-2031, 0-2031, 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 в повному обсязі, № 0-2031 від 01.03.2021 в частині 25056,10 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 42103,64 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 24296,23 грн, № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 40826,78 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 18813,51 грн, № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 31613,73 грн. визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018-2020 роки, з якими позивач не погоджується, оскільки податковим органом розраховано податок за ставкою 1% до розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м. як за будівлі готельних/офісних/торговельних та будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки), тоді як ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності позивача, повинна встановлюватися у розмірі 0,25% як за нежитлові будівлі промисловості та складів. Також позивач звернув увагу суду, що є власником однієї квартири за адресою АДРЕСА_3 , площа якої не перевищує пільгові 60 кв.м., а тому до вказаного нерухомого майна має застосовуватись 0 ставка оподаткування, що, однак, було проігноровано контролюючим органом. Таким чином, прийняті податковим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі № 520/26874/21 позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період - 2020 рік у сумі 25056,10 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період - 2018-2019 роки у сумі 42103,64 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період -2020 рік у сумі 24296,23 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0879317/1-2415-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період 2018-2019 роки у сумі 40826,78 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період - 2020 рік у сумі 18813,51 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0879318/1-2415-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010300» за податковий період 2018-2019 роки у сумі 31613,73 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010200» за податковий період - 2020 року у сумі 1199,64 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0879319/1-2415-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010200» за податковий період 2018-2019 роки у сумі 2005,58 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010200» за податковий період - 2020 рік у сумі 1199,64 грн.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.09.2021 року № 0879320/1-2415-2031, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код бюджетної класифікації 18010200» за податковий період 2018-2019 роки у сумі 2005,58 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1891,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі № 520/26874/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 67 Конституції України, пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, ст. 242 КАС України, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення. Відповідач зазначає, що згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 55,40 кв. м, зареєстровано з 12.07.2016; квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 55,40 кв. м, зареєстровано з 12.07.2016; нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 643,00 кв. м, зареєстровано з 10.05.2017; нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 623,50 кв. м, зареєстровано з 23.10.2013; нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 482,80 кв.м, зареєстровано з 24.07.2013 року. Крім того, в пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України зазначено, що обчислення податку може відбуватися й на підставі документів на право власності. Зазначає, що саме платник має право звернутися з відповідними документами. Зворотнього механізму положеннями ПК України не передбачено. Разом з тим, зазначає, що законодавством України не визначено процедуру та механізму кваліфікації об`єкту нерухомого майна у цілях справлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема як торгівельні будівлі, складські будівлі, будівлі промисловості і т.д. Визначення належності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом від 17.08.2020 № 507 Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації. Ідентифікація будівель здійснюється за їх функціональним призначенням із застосуванням відповідної методики, затвердженої Державним класифікатором. Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом та який, зокрема, використовується під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, обов`язок платника податку сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виникає у власників з дня виникнення права власності на об`єкти нерухомості, що відповідно до норм Податкового кодексу України є об`єктами оподаткування. Вважає, що прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень податковий орган діяв у порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області у відношенні ОСОБА_1 винесено податкові повідомлення-рішення: № 0-2031, 0879319/1-2415-2031, 0-2031, 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 р., № 0-2031 від 01.03.2021 р., № 0-2031 від 20.09.2021 р., № 0-2031 від 20.09.2021 р., № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року р., № 0-2031 від 20.09.2021 р., № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 р., якими визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2018-2020 роки.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями № 0-2031, 0879319/1-2415-2031, 0-2031, 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 в повному обсязі, № 0-2031 від 01.03.2021 в частині 25056,10 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 42103,64 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 24296,23 грн, № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 40826,78 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 18813,51 грн, № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 31613,73 грн., звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом було протиправно розраховано суму податкового зобов`язання позивачу, оскільки відповідач неправомірно та необґрунтовано кваліфікував нежитлову власність позивача у якості об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно за ставкою 1,00% як до будівель готельних, офісних, торгівельних або для публічних виступів, а також площа оподатковуваного об`єкта (квартири) є меншою, ніж 85 кв. м., а тому нарахування сум податкових зобов`язань не є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пп. 266.1.1 п. 266. 1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Щодо правомірності прийняття податкових повідомлень рішень № 0-2031 від 01.03.2021 в частині 25056,10 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 42103,64 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 24296,23 грн, № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 40826,78 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 18813,51 грн, № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 31613,73 грн., то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником:

1) нежитлових приміщень 1го поверху № 18, 22- 39; 2-го поверху № 2- 20 літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 643,0 кв.м. Право власності виникло на підставі договору купівлі продажу від 10.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кашкіною О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1840;

2) нежитлових приміщень 1го поверху № 1-17, 19021; 2 поверху № 1; 3 поверху № 1-14 літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 623,5,0 кв.м. Право власності виникло на підставі договору купівлі продажу від 31.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бінус О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1108;

3) нежитлових приміщень 4-го поверху № 121-138 в літ «А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 482,8 кв.м. Право власності виникло на підставі договору купівлі продажу від 24.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1180.

Вказані обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно технічного паспорту (вих. № 4013/08-21) та експлікації на будівлі та споруди літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 , вказані приміщення оцінені як виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами.

Згідно даних технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 03/08-2018) та експлікації приміщення 4-го поверху № 121-138 в літ «А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_2 оцінено як нежитлові приміщення виробничого будинку.

Водночас, відповідачем нежитлові приміщення позивача були визначені як офісні/торгівельні, що призвело, на думку позивача, до помилки в сумі визначених податкових зобов`язань.

Позивач надав до податкового органу заяву для звірки даних щодо розміру ставки податку та нарахованої суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 19.08.2021 року. Разом із заявою позивачем надано технічку документацію, договори купівлі продажу інформаційні довідки з ДРРПНМ щодо нежитлових приміщень 1 го поверху № 18, 22- 39; 2-го поверху № 2- 20 літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 643,0 кв.м. та нежитлових приміщень 1 го поверху № 1-17, 19021; 2 поверху № 1; 3 поверху № 1-14 літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 23.09.2021 року № 40044/6/20-40-24-15-19 контролюючий орган повідомив заявника, що йому слід звернутись до Державного науково-дослідного інституту автоматизованих систем у будівництві Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України для отримання експертного висновку щодо належності об`єктів нерухомості (нежитлових приміщень 1 го поверху № 18, 22- 39; 2-го поверху № 2- 20 літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 643,0 кв.м. та нежитлових приміщень 1 го поверху № 1-17, 19021; 2 поверху № 1; 3 поверху № 1-14 літ. «БН-3» за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12, нежитлових приміщень 4-го поверху № 121-138 в літ «А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_2 .) до певного класу будівель за Класифікатором. З огляду на зазначене, ППР від 01.03.2021 року № 0-2034 на суму 27838,15 грн. залишено без змін.

Позивач зазначає, що інформація щодо належної йому нерухомості, яка зазначена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не містить жодних відомостей про те, що належна йому нежитлова будівля відноситься до будинків готельного, офісного, торгівельного типу. Однак, відповідач приймаючи оскаржувані податкові повідомлення рішення, визначив позивачу податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставкою 1% до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 кв. м бази оподаткування, як для будинків готельного, офісного, торгівельного типу.

У відповідності до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та тинів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Колегія суддів зазначає, що для справляння податку у порядку ст. 266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є: 1) місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі); 2) тип об`єкта (тобто тип чи категорія будівлі; призначення); 3) площа об`єкта.

Пунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 ст. 14 ПК України об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на 11 сесії Харківської міської ради було прийнято рішення від 22.02.2017 року №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", яким зокрема, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори. Згідно п. 4 рішення №542/17 набирало чинності з 01.03.2017 року. Пунктом 1.1 вказаного рішення визначено податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За змістом первісних норм додатку №1 до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (затвердженого рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17) типи нежитлової нерухомості поділяються на: будівлі готельні, будівлі офісні, будівлі торгівельні, гаражі, будівлі промислові та склади, будівлі для публічних виступів, господарські (присадибні) будівлі, інші будівлі.

Відповідно до пункту 5 Додатку № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 за № 542/17 (в редакції до внесення змін згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 за № 1284/18, що набрали чинності з 01.01.2019) ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлювались у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Отже, об`єкти нерухомого майна у вигляді будівель промислових та складів початково підлягали оподаткуванню за ставкою - 0,25 відсотка мінімальної заробітної плати на перше число календарного року за 1 м2. (тобто, ставка податку у 2018 році становила 9,31 грн. за 1 м2).

Проте, п.5, який встановлював окрему ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для типу промислових будівель та складів - 0,25 відсотка, рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 за №1284/18, яке набрало чинності з 01.01.2019, був виключений із тексту локального нормативного-правового акту органу місцевого самоврядування.

Тобто, з 01.01.2019 за рішенням Харківської міської ради промислові будівлі та склади слід відносити до типу «інші будівлі», ставка податку за якими складає - 0,1 відсотка.

Отже, ставка податку за 2019 рік становить 4,17 грн. за 1 м2, за 2020 рік - 4,72 грн. за 1 м2.

Згідно із абз. 7 пп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Класифікацію будівель залежно від їх функціонального призначення наведено у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому та введеному в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507, чинний з 01 січня 2001 року (далі - ДК 018-2000).

Відповідно до вказаного ДК 018-2000 об`єктами класифікації є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

У розділі 1 ДК 018-2000 наведено визначення, згідно з яким: споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт; будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів; інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та ін.

Відповідно до ДК 018-2000 будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості», 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

При цьому, ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації будівлі.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові від 31.01.2018 у справі №822/2624/16.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем спірні податкові повідомлення-рішення винесено без проведення перевірки, що не суперечить положенням Податкового кодексу України, проте призводить до неможливості у спірних правовідносинах документально встановити тип (чи-то категорії) об`єктів нежитлової нерухомості, за якою контролюючий орган застосував ставку податку за 2018-2020 роки - 1,0% за типом нежитлової нерухомості будівлі офісні/торгівельні.

Доказів на підтвердження того, що вказані будівлі є будівлями готельного, офісного, торгівельного типу або будівлею для публічних виступів, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Контролюючим органом обчислено базу оподаткування на підставі даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких відомості щодо цільового призначення приміщень відсутні.

Натомість, згідно технічного паспорту (вих. № 4013/08-21) та експлікації на будівлі та споруди літ. «БН-3» за адресою: АДРЕСА_1 , вказані приміщення визначені як виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами.

Згідно даних технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 03/08-2018) та експлікації приміщення 4-го поверху № 121-138 в літ «А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_2 визначено як нежитлові приміщення виробничого будинку.

Отже, відповідач неправомірно та необґрунтовано визначив нежитлову власність позивача у якості об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно за ставкою 1 % як будівель готельних, офісних, торгівельних або для публічних виступів, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкових повідомлень рішень № 0-2031 від 01.03.2021 в частині 25056,10 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 42103,64 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 24296,23 грн, № 0879317/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 40826,78 грн, № 0-2031 від 20.09.2021 в частині 18813,51 грн, № 0879318/1-2415-2031 від 20.09.2021 року в частині 31613,73 грн.

Щодо правомірності прийняття податкових повідомлень рішень № 0-2031, № 0879319/1-2415-2031, № 0-2031, № 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 р., колегія суддів зазначає, наступне.

Згідно з пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп. 266.6.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником лише однієї квартири за адресою АДРЕСА_4 (площа 55,4 кв.м.), що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.07.2016 року (зареєстрований за № 881073 серія НВТ та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 289193140 від 08.12.2021 року. Квартира за адресою: АДРЕСА_5 (площа 57,7 кв.м.) належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2016 року (зареєстрований за № 881071 серії НВТ), інформація щодо чого також внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 289194628 від 08.12.2021 року.

Відповідно до пп.266.5.1. п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, на 11 сесії Харківської міської ради було прийнято рішення від 22.02.2017 року №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", яким зокрема, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори. Згідно п.4 рішення №542/17 набирало чинності з 01.03.2017 року.

Згідно з п.п. 1 - 3 Додатку № 1 до вищезазначеного рішення ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності зазначених осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачу на праві власності належить лише одна квартира за адресою: АДРЕСА_4 та її площа не перевищує ані 60 кв.м (з урахуванням пільг, визначених Податковим кодексом України), ані 85 кв.м., то відповідно ставка податку відносно такої квартири позивача встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкових повідомлень рішень № 0-2031, 0879319/1-2415-2031, 0-2031, 0879320/1-2415-2031 від 20.09.2021 р.

В силу ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при оспорюваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі № 520/26874/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 по справі № 520/26874/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський