Справа № 287/1597/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 287/1597/22

Головуючий у 1-й інстанції: Кононихіна Н.Ю.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

13 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ЕАР № 5768202 від 18.08.2022 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Олевського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання неправомірними дій інспектора УПП в Житомирській області сержанта поліції Левчука Я.В.; скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 року серії ЕАР №5768202, винесеної інспектором УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції Левчуком Я.В. та закриття справу про адміністративне правопорушення за відсутності події адміністративного правопорушення.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову від 18.08.2022 року серії ЕАР № 5768202, винесену інспектором УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції Левчуком Я.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 126 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв"язку з неявкою сторін в судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5768202 від 18.08.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 17.08.2022 року о 22 годині 45 хвилин на в м.Олевськ по вул.Східна, 4, керувала т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 та під час перевірки документів не пред`явила свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила п.2.1 ПДР, керування т/з особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на т/з , а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на т/з, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стахового сертифіката Зелена карта), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Згідно постанови Олевського районного суду Житомирської області від 21.02.2023 по справі №287/1412/22 закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме, що 17.08.2022 о 22 год. 45 хв. в м. Олевськ по вул. Східній, 4, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначила, що вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а також на її думку, дана постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП.

Скасовуючи оскаржену постанову та закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доказів, які б відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Однак суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання неправомірними дій інспектора УПП в Житомирській області сержанта поліції Левчука Я.В., оскільки стаття 286 КАС України не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5768202 від 18.08.2022 року, допустивши порушення матеріальних та процесуальних вимог закону. Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи вимоги частини 1 статті 308 КАС України, апеляційному перегляду за апеляційною скаргою відповідача підлягає рішення Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року в частині вимог позивача щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2022 року серії ЕАР №5768202.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч.1 ст. 126 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови, позивач (водій), керуючи транспортним засобом не мав при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.2.1 (б) ПДР України.

Пункт 2.1 б Правил дорожнього руху встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі і про порушення дорожнього руху, за ст.126 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого зокрема ч.1 ст.126 КУпАП.

Ст.7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За визначенням наведеним у статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, п.1 ст.247 КУпАП врегульовано, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення зазначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені вище норми закону, дають підстави для висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАР № 5768202 від 18.08.2022 року, ОСОБА_1 17.08.2022 року о 22 годині 45 хвилин на в м.Олевськ по вул.Східна, 4, керувала т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 та під час перевірки документів не пред`явила свідоцтво про реєстрацію т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушила п.2.1 ПДР, керування т/з особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на т/з , а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на т/з, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стахового сертифіката Зелена карта), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП

В той же час, судом першої інстанції зроблено висновок, що на відеозаписі не зафіксовано моменту порушення ПДР України, які б зумовлювали виникнення у поліцейських права законно зупинити транспортний засіб, моменту встановлення особи водія цього транспортного засобу та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. При цьому, з відео видно, що особа, яка фігурує на ньому, постійно заперечувала факт керування нею транспортним засобом.

Проте, такий висновок суду спростовується оглянутим судовою колегією відеозаписами з портативного відеореєстратора №475042, з якого встановлено, що позивач не виконала вимогу поліцейського та не пред"явила реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача в тій частині, що матеріали відеозапису не можуть бути належним доказом виключно через те, що про останні не зазначено в постанові про адміністративне правопорушення, та звертає увагу, що зразок бланку постанови про накладення адміністративного стягнення, затверджений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не містить графи, в якій наводяться докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою правопорушення.

Подібна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17 та від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом, в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП, у пункті 7 оскаржуваної постанови зазначені всі технічні прилади, якими здійснювалось фото та відеофіксація адміністративного правопорушення.

Так, з оглянутих колегією суддів матеріалів відеозйомки вбачається, що позивачем не пред`явлено на вимогу працівників поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Натомість останній почав з`ясовувати причину зупинки та висловлювати незгоду з діями поліцейських щодо зупинки.

Стосовно доводів позивача про те, що він не зобов`язаний був пред`являти на вимогу поліцейського свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки зупинка транспортного засобу не була зумовлена порушенням правил ПДР, то колегія суддів звертає увагу, що підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі 465/6677/16-а та від 13.03. 2020 у справі №161/11159/16-а.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги вищенаведеного законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача щодо скасування спірної постанови від 18.08.2022 року серії ЕАР №5768202 про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.