Справа № 480/389/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2023 року Справа № 480/389/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/389/23 за позовом ОСОБА_1 до Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України, Управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України, Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, у якій просить:
- визнати недійсним та протиправним рішення Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 09.08.2022, щодо позбавлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та припинення нарахування пільг на житлово-комунальні послуги, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- скасувати рішення Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 09.08.2022 щодо позбавлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та припинення нарахування пільг на житлово-комунальні послуги, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
На думку позивача, оскільки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 та не одружена вдруге, то вона належить до членів сім`ї військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини, в період виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), у зв`язку з чим, за приписами п.1 ст. 10 Закону № 3551, вона підпадає під дію останнього.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач - Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Акцентує увагу, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер. ОСОБА_2 за життя мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 2 та мав пільги, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статус особи з інвалідністю І групи загального захворювання ОСОБА_2 отримав 03 червня 1998 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 1, 2, 3 групи, учасника війни, учасника бойових дій, інший статус, який має пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_2 не мав. Статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 підтверджується копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.1990 № 2522 де зазначено, що ОСОБА_2 знаходився на спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період 07.09.1986 по 17.10.1986, однак не на військовій службі, як військовослужбовець. Дані обставини також підтверджуються довідкою, виданою гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.01.2000 № 4/2.
Також, зазначає, що статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 1, 2, 3 групи, учасника війни, учасника бойових дій, та інший статус, який має пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_2 за життя не надавався ні Управлінням МВС України в Сумській області, ні Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради (на сьогодні - Управління соціального захисту населення Роменської міської ради), ні будь-яким іншим Управлінням в структурі МВС України, на підставі пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зміст якої говорить, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 за життя не мав статусу ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни І групи та йому не видавалось відповідне посвідчення, а отже, він не мав права на пільги, що передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії № НОМЕР_1 та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12-13).
Відповідно до копії довідки сер. МСЕ № 004500 від 03.06.1998 ОСОБА_2 був особою з інвалідністю І групи (а.с.14).
У період з 07.09.1986 по 17.10.1986 ОСОБА_2 був призваний на збори на час роботи в 30 кілометровій зоні Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією довідки № 554 від 17.10.1986, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони (а.с.15).
Згідно копії довідки № 555 від 17.10.1986, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони, ОСОБА_2 у період з 07.09.1986 по 17.10.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16).
Як вбачається з копії експертного висновку № 301 від 11.11.1998, виданого Харківською міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, гр. ОСОБА_2 - "Гостра серцево-судинна недостатність. Ішемічна хвороба серця" - захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" (а.с.18).
До супровідного листа був доданий витяг з протоколу № 1 Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статуса члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 09.08.2022, у якому зазначено:
"1. Позбавити гр. ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, у зв`язку з відсутністю правових підстав для встановлення відповідного статусу, які передбачені статтею 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та відсутністю у документах достатніх підтверджуючих доказів.
Рішення комісії може бути оскаржено у вищих органах влади або у суді у встановленому законом порядку та строки.

2. Письмово повідомити гр. ОСОБА_1 про позбавлення її статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та провести роботу щодо вилучення раніше виданого управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради дублікату «Посвідчення член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни», серія Г109711 від 22 листопада 2010 року у зв`язку з його недійсністю.

3. Припинити гр. ОСОБА_1 нарахування пільг на житлово-комунальні послуги, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

4. Письмово повідомити відділ перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про позбавлення гр. ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, та відповідно, вилучення раніше виданого управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Роменської міської ради дублікату «Посвідчення член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» серія НОМЕР_4 від 22 листопада 2010 року у зв`язку з його недійсністю." (а.с.28).

З таким рішенням Комісії позивач не погодилась, тому звернулась до суду з цим позовом, оскільки вважає, що зазначене рішення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення № 302).

У преамбулі до Закону № 3551 зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого становлення до них.

Поширення чинності Закону № 3551 на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Відповідно до статті 4 Закону № 3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктом 2 частини другої статті 7 Закону № 3551 визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З огляду на зазначені правові норми обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 у період з 07.09.1986 по 17.10.1986 був призваний на збори на час роботи в 30 кілометровій зоні Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією довідки № 554 від 17.10.1986, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони (а.с.15).

Крім того, згідно копії довідки № 555 від 17.10.1986, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони, ОСОБА_2 у період з 07.09.1986 по 17.10.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16).

Відповідно до копії довідки Сер. МСЕ № 004500, ОСОБА_2 був особою з інвалідністю І групи (а.с.14).

Як вбачається з копії експертного висновку № 301 від 11.11.1998, виданого Харківською міжвідомчою експертною комісією, захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.18).

Отже, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України та з наявних матеріалів справи, суд доходить висновку, що померлий чоловік позивача був інвалідом І групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, помер від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто відповідно до статті 7 Закону № 3551 належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, а згідно з статтею 4 Закону № 3551 - до ветеранів війни.

Згідно з положеннями пункту 1 статті 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Пунктом 2 статті 10 Закону № 3551 визначено, що чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів, підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Відповідно до пункту 4 Положення № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

«Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина (абзац другий пункту 7 Положення № 302).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, як дружина померлого ОСОБА_2 , який належав до ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, є особою, на яку в порядку статті 10 Закону № 3551-ХІІ поширюється його чинність. Отже, позивач має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни, та отримання відповідного посвідчення.

Крім того, позивач, як член сім`ї померлого ветерана війни, має право на отримання відповідного посвідчення.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в порушення вимог ст.77 КАС України, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що Комісією по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України, не було надано належної оцінки обставинам справи, у зв`язку із чим спірне рішення прийнято необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн. необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Роменської міської ради.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України, Управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 09.08.2022, оформлене протоколом № 1, щодо позбавлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та припинення нарахування пільг на житлово-комунальні послуги, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Роменської міської ради (вул. Шевченка, 8, м. Ромни, Роменський район, Сумська область, 42000, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько