Справа № 420/13173/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 25.08.2022 року №7255763/42398604, від 25.08.2022 року №7255764/42398604, від 25.08.2022 року №7255765/42398604, від 25.08.2022 року №7255766/42398604, від 25.08.2022 року №7255767/42398604, від 25.08.2022 року № 7255769/42398604, від 25.08.2022 року №7255768/42398604, від 25.08.2022 року №7255770/42398604.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» від 26.04.2022 року № 3, від 01.02.2022 року № 9, від 01.02.2022 року № 12, від 02.02.2022 року № 13, від 06.02.2022 року № 15, від 01.02.2022 року № 11, від 01.02.2022 року № 10, від 03.02.2022 року № 14 датами їх подання.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі №420/13173/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» про стягнення витрат на правничу допомогу - задоволено частково.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 року апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі № 420/13173/22 без змін.

22.03.2023 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» надійшла заява про розподіл судових витрат у справі №420/13173/22, у якій заявник просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на понесені Товариством витрати на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 15000 грн.

Не погоджуючись із вказаною заявою, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у яких акцентовано увагу на тому, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи є надто завищеним.

У зв`язку з чим, на переконання податкового органу, суд апеляційної інстанції має зменшити заявлений Товариством розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру прожиткового мінімуму станом на 2022 рік, а саме 2481 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2023 року призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» про розподіл судових витрат у справі №420/13173/22 в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи заяви про розподіл судових витрат та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вивчивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Правила розподілу судових витрат визначено приписами статті 139 КАС України.

Так, згідно із приписами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, ураховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

В постанові Верховного Суду від 04.02.2020 року по справі № 280/1765/19 зазначено, що до переліку документів, які підтверджують витрати на правничу допомогу та які підлягають дослідженню судами відносяться договір про надання допомоги (або доручення), документи, якими підтверджується оплата послуг (робіт): (рахунок на оплату, квитанція до прибуткового ордеру, платіжне доручення про оплату, касові та фіскальні чеки, документи на відрядження тощо). Відсутність підтверджуючих документів матиме наслідком відмову в задоволенні стягнення таких витрат.

З огляду на матеріали справи з`ясовано, що на підтвердження понесення Товариством витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, представником позивача надано:

- копії Договору про надання правничої допомоги від 31.08.2020 року № 2/31/08, укладеного між ТОВ «АТП 2020» та Адвокатським об`єднанням «МІТРАС», Додаткової угоди від 02.09.2022 року № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 2/31/08 від 31.08.2020 року, Акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 17.03.2023 року № 1/1, рахунку-фактури від 17.03.2023 року № 17/03/23/1.

Так, 31.08.2020 року між ТОВ «АТП 2020» та Адвокатським об`єднанням "МІТРАС", в особі голови Гудкова Сергія Олексійовича, укладено Договір про надання правничої допомоги № 2/31/08.

Відповідно до умов п.1.1 вказаного Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати йому згідно до умов договору необхідну правничу допомогу, консультації, представництво інтересів в суді всіх інстанцій на території України, в третейському суді, міжнародному комерційному арбітражі та інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях з усіх питань, що стосуються прав і законних інтересів Замовника, а Замовник зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх.

Згідно до п.3 Додаткової угоди від 02.09.2022 року № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 2/31/08 від 31.08.2020 року передбачено, що гонорар адвоката за надання правничої (правової) допомоги у суді апеляційної інстанції складає 20000 грн.

Приписами п.4 Додаткової угоди від 02.09.2022 року № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 2/31/08 від 31.08.2020 року визначено, сторони погодили, що Замовник здійснює оплату протягом 15 календарних днів з дня ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із Акту приймання-передачі правничої допомоги від 17.03.2023 року № 1/1 Виконавець у період з 15.12.2022 року по 17.03.2023 року надав Замовнику правничу допомогу, а саме:

- попередній аналіз змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів - 18.01.2023 року - 3 години роботи адвоката;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, формування додатків до відзиву, подання до суду - 26.01.2023 року - 3 години роботи адвоката.

Сторони погодили, що вартість наданої Виконавцем Замовнику правничої допомоги, яка передбачено п.1 даного Акту, склала 20000 грн.

Варто зазначити, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що суб`єкт владних повноважень, яка заперечує зазначений стороною розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Як правильно зазначено представником Головного управління ДПС в Одеській області у своєму клопотанню про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що розмір заявлених Товариством витрат не обґрунтований пропорційно до предмета спору.

Колегією суддів установлено, що предметом спору у справі №420/13173/22 є перевірка правомірності рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Судова колегія враховує, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката.

При цьому, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції Товариством лише надано відзив на апеляційну скаргу податкового органу, доводи якого є ідентичними доводам позовної заяви, а розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без особистої участі представника.

Крім того, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи представника Товариства на обґрунтування своєї позиції, зміст відзиву на апеляційну скаргу, свідчить про те, що підготовка до написання означених документів не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Апеляційний суд зазначає, що надані представником відповідача докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 15000 грн. не є співмірним зі складністю справи та можливим об`ємом виконаних фахівцем у галузі права робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом.

Ураховуючи предмет спору, зміст та характер наданих послуг, оскільки справа розглядалась без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними в матеріалах у справі матеріалами, колегія суддів дійшла висновку, що співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції є розмір установленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час звернення з позовом до суду, а саме у 2022 році - 2 481,00 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» про розподіл судових витрат у справі №420/13173/22 задовольнити частково.

Ухвалити у справі №420/13173/22 додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» () витрати на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» про розподіл судових витрат у справі №420/13173/22 - відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.