Справа № 480/8463/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2023 року Справа № 480/8463/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,
представника позивача - адвоката Наумової І.М.,
представника відповідача - Підлісного В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8463/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та наказу про результати проведення службового розслідування, поновлення на посаді, визнання недійсним запису про звільнення з військової служби, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 "Про результати проведення службового розслідування" на підставі якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати проведення службового розслідування" на підставі якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби через службову невідповідність;
- визнати протиправним та скасувати параграф 3 наказу командира 27 реактивної артилерійської бригади (по особовому складу) від 01.12.2021 № 119-РС, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з військової служби через службову невідповідність;
- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.12.2021 № 257, на підставі якого його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;
- поновити його на військовій службі на посаді механіка - водія - кранівника З обслуги реактивного артилерійського взводу 4 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону 27 реактивної артилерійської бригади або на іншій рівнозначній посаді з 04 грудня 2021 року;
- визнати недійним запис про звільнення з військової служби, зроблений у його військовому квитку, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зробити дублікат військового квитка без запису про його звільнення;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 03.12.2021 по 03.12.2022 в розмірі 99 077 гривень.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 28.02.2020 позивач уклав Контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України під час перебування на навчанні в військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 та отримав звання солдат.
26.05.2020 наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 54-РС позивача було призначено на посаду механіка-водія-кранівника 2 обслуги реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону.
03.06.2020 позивач прибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 124 (по стройовій частині) його зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, а на котлове з 04.06.2020 та позивач приступив до виконання службових обов`язків за посадою (місце несення служби територіально в місті Ромни Сумської області).
Під час проходження військової служби в період часу з 17.12.2020 по 03.01.2021, з 16.01.2021 по 08.03.2021, з 20.03.2021 по 03.09.2021 позивач безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів в складі військової частини НОМЕР_1 та 03.03.2021 отримав посвідчення, що підтверджує статус учасника бойових дій.
01.12.2021 наказом командира 27 реактивної артилерійської бригади № 119-РС (по особовому складу) позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом "д" (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 р. № 257 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення з обіду 06.12.2021, а також в цьому наказі зазначено про те, що позивача не зараховувати до оперативного резерву першої черги за низькими морально-діловими якостями.
Зазначає, що його звільненню зі служби передувало проведення службових розслідувань щодо обставин, які мали місце 13.11.2021 за участю позивача протягом його вихідного дня, а саме факту дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача та факту своєчасного не надання доповіді командуванню військової частини щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача.
За результатами проведеного службового розслідування відповідачем видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 "Про результати службового розслідування", відповідно до пункту 1 даного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність та наказ (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати службового розслідування", відповідно до пункту 1 даного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Вищевказані накази позивач вважає протиправними, оскільки п.п. 228 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 зазначається, що: "Звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі; застосування відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; неможливості призначення військовослужбовця, якому відмовлено (якому скасовано) у відповідній формі допуску до відомостей, що становлять державну таємницю, на посаду, яка не передбачає такого допуску, та неможливості звільнення з військової служби на інших підставах, передбачених законодавством".
Таким чином, з аналізу викладених норм вбачається, що звільнення військовослужбовця згідно з п. п. "д" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через службову невідповідність можливо за наявності однієї з обставин, передбачених пунктом 228 Положення № 1153/2008.
Разом з тим, як зазначає позивач, із текстів оскаржуваних наказів про результати проведення службових розслідувань вбачається, що позивач перебував на вихідному дні, і хоча і вживав алкогольні напої з товаришем (який є також військовослужбовцем який перебував у відпустці), однак жодних скарг щодо його негідної поведінки чи негідних вчинків за результатом службового розслідування не встановлено (відсутні в тексті наказів повідомлення про те чи надходила інформація про таку поведінку від третіх осіб). В той же час зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача, але за результатами такого випадку 13.11.2021 працівниками Роменського відділу поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції працівників Національної поліції України (що виключає порушення позивачем ст. 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ щодо порушення правил громадського порядку та негідних вчинків).
Вважаючи вказані накази відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ухвали від 18.01.2023 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.
Протокольною ухвалою суду від 30.01.2023 закінчено підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 .
Аргументуючи свої заперечення проти позову, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що позивач під час несення служби при виконанні покладених на нього службових обов`язків порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.11.2021 № 797 "Про призначення службового розслідування" командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування стосовно, зокрема, позивача за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.11.2021 за участю позивача та іншого військовослужбовця військової частини.
За результатами проведеного службового розслідування у відповідності до вимог нормативно-правових актів та в межах встановлених строків був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 "Про результати службового розслідування". Відповідно до пункту 1 даного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.11.2021 № 801 "Про призначення службового розслідування" командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування стосовно посадових осіб 2 та 4 реактивних артилерійських дивізіонів військової частини НОМЕР_1 за фактом не надання доповіді командуванню військової частини НОМЕР_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.11.2021 за участю позивача та іншого військовослужбовця військової частини.
За результатами проведеного службового розслідування у відповідності до вимог нормативно-правових актів та в межах встановлених строків був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати службового розслідування". Відповідно до пункту 1 даного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби через службову відповідність.
При цьому, справа про адміністративне правопорушення за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.11.2021, за участю позивача розглядалась Роменським міськрайонним судом Сумської області (справа № 585/3691/21). Відповідно до матеріалів даної справи судом було встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, зокрема і позивач, перебували в алкогольному сп`янінні. З пояснень свідків дорожньо-транспортної пригоди, вони запропонували допомогу учасникам дорожньо-транспортної пригоди, зокрема і позивачу, але останні відмовились. А в подальшому і зовсім почали погрожувати свідкам дорожньо-транспортної пригоди, якщо вони викличуть поліцію, повідомивши, що в даній події розберуться самі.
Таким чином, як встановлено Роменським міськрайонним судом, останній після скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у свідомості та усвідомлював свої дії. Більш того, намагаючись уникнути відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, позивач вдався до погроз свідкам.
Представник відповідача наголошує, що службові розслідування проводились з зовсім різних підстав, а саме: 1) за фактом дорожньо-транспортної пригоди; 2) за фактом не надання доповіді командуванню військової частини НОМЕР_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди.
Керуючись вимогами статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командир військової частини НОМЕР_1 приймав рішення про притягнення ряду військовослужбовців військової частини до дисциплінарної відповідальності та визначав вид дисциплінарних стягнень, про що ним було видано відповідні накази, зокрема наказ (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати службового розслідування", відповідно до пункту 1 даного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність.
25.11.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 позивачу було оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до пункту 4.21 розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170, якщо протягом шести місяців після накладення дисциплінарного стягнення "попередження про неповну службову відповідність" військовослужбовець не виправив своєї поведінки і стягнення не відіграло своєї ролі, командир військової частини приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.
Виконання рішення здійснюється шляхом накладення посадовими особами, визначеними Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, таких дисциплінарних стягнень, як пониження в посаді або звільнення з військової служби через службову невідповідність. Підставою для цього рішення є клопотання командира військової частини з наданням матеріалів службового розслідування та інших документів, що підтверджують факти нових правопорушень і порушень військової дисципліни, вчинених військовослужбовцем після попередження про неповну службову відповідність.
З приводу доводів позивача про факт несвоєчасного доведення йому результатів службових розслідувань не відповідають дійсності, представник зазначив, що Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 передбачено для обміну документами електронною поштою у Збройних Силах України використовуються електронні адреси, які налагоджуються на автоматизованих робочих місцях, зокрема, експедицій інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини, службових осіб військової частини. Після підписання документа, та його реєстрації в службі діловодства військової частини (установи) здійснюється підготовка його електронного варіанту до відправлення електронною поштою: зокрема, вказуються реєстраційний номер та дата реєстрації в полі кутового штампу; електронна версія документа, у тому числі додатки до нього. Документи, отримані електронною поштою, роздруковуються в діловодстві та надаються на доведення встановленим порядком.
З огляду на вказане представник відповідача зауважив, що копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати службового розслідування" була надіслана службовим листом на офіційні електронні адреси підрозділів частини, в тому числі на електронну адресу 2 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , для опрацювання та доведення наказу до осіб, яких він стосується, про що зроблено відповідний запис в таблиці доведення наказу. Аналогічним чином 25.11.2021 був доведений і наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 "Про результати службового розслідування".
Також у судовому засіданні представник відповідача зазначив, що під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення та обрання його виду було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку позивача та тривалість його військової служби та рівень знань. Застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді його звільнення з військової служби через службову невідповідність відповідає важкості скоєного ним порушення і можливим його наслідкам. Вказане, на переконання представника, свідчить, що позивач вчиняв порушення свідомо, усвідомлюючи можливі наслідки, знав результат, який настане при даному порушенні, і свідомо бажав настання даного результату, а тому накладене на нього дисциплінарне стягнення відповідає вимогам Дисциплінарного статуту та тяжкості скоєного порушення.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2020 уклав Контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України під час перебування на навчанні в військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 та отримав звання солдат.
26.05.2020 наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 54-РС позивача було призначено на посаду механіка-водія-кранівника 2 обслуги реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону.
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у період з 03.06.2020 по 03.12.2021.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 124 (по стройовій частині) його зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, а на котлове з 04.06.2020 та позивач приступив до виконання службових обов`язків за посадою (місце несення служби територіально в місті Ромни Сумської області).
У зв`язку з надходженням вказаного рапорту, командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ від 13.11.2021 № 797 "Про призначення службового розслідування", яким у відповідності до вимог пункту 1 розділу ІІ, пунктів 1, 3 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608, було призначено службове розслідування стосовно, зокрема, позивача за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.11.2021 за участю позивача та іншого військовослужбовця військової частини.
За результатами проведеного службового розслідування у відповідності до вимог нормативно-правових актів та в межах встановлених строків був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.11.2021 № 217 "Про результати службового розслідування". Відповідно до пункту 1 даного наказу ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
Копія даного наказу перебуває в матеріалах справи (а.с. 40-42).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.11.2021 № 801 "Про призначення службового розслідування" командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування стосовно посадових осіб 2 та 4 реактивних артилерійських дивізіонів військової частини НОМЕР_1 за фактом не надання доповіді командуванню військової частини НОМЕР_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.11.2021 за участю ОСОБА_1 та іншого військовослужбовця військової частини.
Враховуючи вищезазначені обставини, встановлені під час службового розслідування, відповідачем був зроблений висновок про порушення солдатом ОСОБА_1 вимог статей 11, 12, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
За результатами проведеного службового розслідування у відповідності до вимог нормативно-правових актів та в межах встановлених строків був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.11.2021 № 219 "Про результати службового розслідування".
Відповідно до пункту 1 даного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби через службову відповідність.
Копія даного наказу перебуває в матеріалах справи (а.с.43-44).
Вказаний наказ був доведений до відома позивача 03.12.2021, що підтверджується його особистим підписом в Журналі реєстрації приписів військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи вищезазначені накази протиправними, а своє звільнення з військової служби через службову невідповідність незаконним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Спірні відносини, що склались між сторонами, врегульовані законами України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", від 24.03.1999 № 548-XIV "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України", Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами другою-четвертою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення № 1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Відповідно до правових норм, зазначених в статтях 4 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Згідно з статтями 16 та 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
При цьому, правовими нормами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно з статтею 13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Приписами статей 1 та 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна досягається, зокрема, й шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України (стаття 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Відповідно до вимог статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Положеннями статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Водночас, згідно з статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) склад (ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608).
За визначенням, наведеним в пункті 2 розділу І Порядку № 608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися, зокрема у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку № 608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.
Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
Згідно вимог пункту 9 розділу ІІІ Порядку № 608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
В свою чергу, згідно пункту 3 розділу ІV військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Правовими нормами розділу V Порядку № 608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічні норми закріплені також і в статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, яка окрім права командира прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, вину якого повністю доведено, також передбачає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Таким чином, необхідною умовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є встановлення під час службового розслідування факту невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку, а також його вини у вказаних діях.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваних наказів та застосування до солдата ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність був висновок службового розслідування про порушення позивачем вимог статей 11, 12, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, наданні доповіді своєму безпосередньому начальнику про все, що сталося з військовослужбовцем.
При цьому, вказаний висновок був зроблений у зв`язку з підтвердженням в ході проведення вищезазначеного службового розслідування факту перебування солдата ОСОБА_1 13.11.2021 в стані алкогольного сп`яніння та потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду за його участю.
Правовими нормами статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, нормативно правові акти, які регулюють питання військової дисципліни містять пряму заборону на вживання військовослужбовцями алкогольних напоїв напої під час виконання обов`язків військової служби.
Твердження позивача про те, що обставини, які мали місце 13.11.2021 за його участю відбувалися протягом його вихідного дня, а саме факту дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача та факту своєчасного не надання доповіді командуванню військової частини щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача суд не бере до уваги, оскільки перед вибуттям у вихідний день з ним керівним складом підрозділу проводилися заходи профілактичного характеру та до нього було доведено статті КК України, заборону проявів нестатутних відносин між військовослужбовцями, вживання алкогольних напоїв в службовий час, перебування на військовій службі з ознаками та в стані алкогольного сп`яніння, недопущення випадків порушення військової дисципліни та заборону керування автомобільним транспортом в стані алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджується самим позивачем в поясненнях та листом бесід з військовослужбовцями.
Відтак, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає, що відповідачем був зроблений вірний та обґрунтований висновок про порушення позивачем вимог статей 11, 12, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України
Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено та підтверджено наявними у справі належними та допустимими доказами, що під час проведення службового розслідування та накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідачем правопорядку було дотримано вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.
В свою чергу, доводи позивача про те, що його не було ознайомлено з оскаржуваними наказами є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.
Не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи й доводи позивача щодо того, що під час службового розслідування відповідачем не було враховано вимоги п.87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, яким визначено, що під час накладення дисциплінарного стягнення враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та наказу про результати проведення службового розслідування, поновлення на посаді, визнання недійсним запису про звільнення з військової служби, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.04.2023.

Суддя М.М. Шаповал