Справа № 500/3595/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3595/22 пров. № А/857/504/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Пліша М.А., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року (суддя Мірінович У.А., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2022 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУПФУ в Тернопільській області, ГУПФУ в Черкаській області відповідно), в якому просила:визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Черкаській області № 51 від 15.06.2022 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу"; ГУПФУ в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 на інший вид пенсії - пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 01.01.1994 по 01.01.2002 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії при Базарській сільській раді, з 02.01.2002 по 18.02.2021 на посаді бухгалтера Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії з 07.06.2022 з урахуванням суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 01.06.2022 № 403, від 06.06.2022 №№421-426. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на обліку відповідача як одержувач пенсії за віком. 07.06.2022 позивач звернулася із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки на момент звернення із заявою до відповідача вона не перебувала на державній службі, подавши для обчислення розміру пенсії довідки, видані Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 01.06.2022 № 403, від 06.06.2022 за №№ 421-426, за формою затвердженою Постановою правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3. Однак, рішенням №51 від 15.06.2022 відмовив у переводі з одного виду пенсії на інший, оскільки ОСОБА_1 не перебувала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Черкаській області від 15 червня 2022 року №51. Зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 1994 року по 18 лютого 2021 року на посадах бухгалтера централізованої бухгалтерії та головного бухгалтера Базарської сільської ради. Зобов`язаноГУПФУ в Тернопільській області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 07 червня 2022 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 01 червня 2022 року № 403, від 06 червня 2022 року №421, №422, №423, №424, №245, №426 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року виправлено описку в рішенні суду від 09.11.2022 у справі №500/3595/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме: в номері довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, замість помилково зазначеного номера довідки "06 червня 2022 року №245", читати "від 06 червня 2022 року №425".

Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що період перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 року не зараховується до стажу державної служби. Звертає увагу, що трудова книжка додана до заяви містить ряд неточностей.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09,07.2003 №1058-ІУ (далі - Закон №1058-IV).

Згідно записів в трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.01.2002 (арк. справи 12-14) позивач:

- з 27.07.1977 по 01.01.2002 працювала на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Базарської сільської ради;

-з 02.01.2002 переведена на посаду головного бухгалтера Базарської сільської ради;

- 02.01.2002 прийняла присягу державного службовця;

-з 11.12.2006 по конкурсу прийнята на посаду головного бухгалтера Базарської сільської ради;

- 11.12.2006 прийняла присягу державного службовця;

- 11.12.2006 присвоєно 14 ранг;

- 01.04.2009 присвоєно 13 ранг;

- 18.02.2021 звільнена з роботи у зв`язку із скороченням штату (п.1 ст40 КЗпП).

07.06.2022 позивач звернулася до ГУПФУ в Тернопільській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) (арк. справи 10).

За принципом екстериторіальності відповідну заяву було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

За результатом розгляду вказаної заяви, ГУПФУ в Черкаській області рішенням від 15.06.2022 відмовило позиваці у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, з тих підстав, що вона не перебувала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХП) та сумніву щодо записів у трудовій книжці, неточних і неповних відомостей про встановлення рангу (арк. справи 9).

Не погодившись із відповідним рішенням позивач звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом України №889-VIII становив більше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, при цьому на момент звернення із відповідною заявою досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому відповідно, позивач має право на переведення її на пенсію за умовами Закону України "Про державну службу".

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право вибору пенсійних виплат закріплено у статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як встановлено судом, позивач у період з 27.07.1977 по 18.02.2021 працювала на посадах бухгалтера централізованої бухгалтерії та головного бухгалтера Базарської сільської ради.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.19994 № 283 (далі Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону № 2493-III та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.

Вказані висновки також наведені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі №735/939/17.

Отже, період роботи позивача на посадах бухгалтера централізованої бухгалтерії та головного бухгалтера Базарської сільської ради з 01.01.1994 (набрання чинності Закону України "Про державну службу") по 18.02.2021 зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим рішення № 51 від 15.06.2022 про відмову у призначенні пенсії державного службовця є протиправною.

Таким чином, стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом України №889-VIII становив більше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, при цьому на момент звернення із відповідною заявою досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому відповідно, позивач має право на переведення її на пенсію за умовами Закону України "Про державну службу".

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФУ у Тернопільській області перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Стосовно вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 07.06.2022, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернулась до пенсійного органу 07.06.2022, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 07.06.2022.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 07.06.2022 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 01.06.2022 № 403, від 06.06.2022 №№421-426 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (арк. справи 15-21).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 повністю.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року в справі №500/3595/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді М. А. Пліш
В. Я. Качмар