Справа № 120/8450/20-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8450/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

12 квітня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Війтівецької сільсько ради Хмільницького району Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в якому просив: зобов`язати Війтівецьку сільську раду Хмільницького району Вінницької області надати ОСОБА_1 попередню роботу (посаду), яку він обіймав до обрання в 2010 році Качанівським сільським головою Хмільницького району Вінницької області, а за її відсутності - іншу рівнозначну роботу (посаду) у Війтівецькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області, або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації; зобов`язати Війтівецьку сільську раду Хмільницького району Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку він одержував на посаді виконуючого обов`язки старости Качанівського старостинського округу, у період з 26.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.11.202 позовні вимоги задволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та зазначає, що судом першої інстанції при повторному розгляді адміністративної справи обґрунтовано враховано усі висновки та мотиви, викладені в постанові Верховного суду від 01.09.2022 у цій справі, а тому просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, розпорядженням сільського голови Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 16.06.2006 ОСОБА_1 призначений на посаду спеціаліста землевпорядника Качанівської сільської ради за результатами конкурсу.

В 2010 році ОСОБА_1 обрано Качанівським сільським головою та згідно з рішенням 1 сесії 6 скликання Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.11.2010 позивач приступив до виконання обов`язків сільського голови.

В 2015 році на чергових виборах позивача повторно обрано Качанівським сільським головою та рішенням 1 першої сесії 7 скликання від 05.11.2015 визнано його повноваження.

Рішенням № 167 Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 9 сесії 7 скликання від 22.09.2016 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» на підставі статей 2, 4, 6, 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» вирішено об`єднатися з територіальними громадами сіл Війтівці, Дібрівка, Ольгине Жданівської сільської ради та сіл Качанівка, Семки Качанівської сільської ради в Жданівську сільську об`єднану територіальну громаду з центром у селі Війтівці Хмільницького району Вінницької області.

Також, 29.12.2016 відбулась перша сесія першого скликання Жданівської сільської ради ОТГ Хмільницького району Вінницької області. Внаслідок чого, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», 29.12.2016 припинились його повноваження як голови Качанівського сільського голови з одночасним покладенням на нього обов`язків старости сіл Качанівки та Семки Хмільницького району Вінницької області, оскільки до об`єднання територіальних громад він здійснював повноваження Качанівського сільського голови.

Рішенням 6 сесії Жданівської сільської ради 1 скликання від 30.05.2017 № 110 назву Жданівська сільська рада ОТГ змінено на Жданівська сільська рада.

Рішенням 40 сесії 7 скликання Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 24.06.2019 за № 594 позивача з посади виконуючого обов`язки старости у селах Качанівка та Семки переведено на посаду виконуючого обов`язки старости Качанівського старостинського округу.

Рішенням 51 сесії 7 скликання Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 01.07.2020 року №912 Жданівську сільську раду Хмільницького району Вінницької області перейменовано у Війтівецьку сільську раду Хмільницького району Вінницької області.

На підставі рішення 1 сесії 8 скликання Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 25.11.2020 за № 16 та розпорядження сільського голови ОСОБА_2 від 25.11.2020 за № 57/07-03 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади виконуючого обов`язки старости Качанівського старостинського округу з 25.11.2020 у зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету сільської ради, ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування».

В зв`язку з звільненням з займаної посади, позивач 07.12.2020 звернувся до Війтівецької сільської ради з заявою, в якій просив надати йому попередню роботу (посаду), яку він обіймав до обрання його сільським головою, а за її відсутності надати іншу рівноцінну роботу (посаду). Окрім того, на період його працевлаштування позивач просив відповідача нарахувати та виплатити йому середню заробітну плату, яку він одержував на посаді виконуючого обов`язки старости Качанівського старостинського округу.

Разом з тим, відповідач не вчинив дій щодо поновлення ОСОБА_1 на попередній посаді, або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації, а також не забезпечив виплату середнього заробітку на період його працевлаштування.

Позивач, вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.09.2022 скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Як слідує з висновків Верховного Суду, судами першої та апеляційної інстанції не було з`ясовано, чи існувала у Війтівецькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області посада, яку позивач обіймав до обрання його головою сільської ради, тобто спеціаліста землевпорядника, а також чи пропонувалась вона позивачу (у разі існування).

Мотивувальна частина.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Частина п`ята статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зміст якої не зазнавав змін з моменту обрання позивача сільським головою у 2010 році, передбачає, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради визначено Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

Частиною другою статті 33 вищевказаного Закону передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Статтею 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» унормовано, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Статтею 14-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції чинній на момент призначення позивача виконуючим обов`язки старости, визначено, що у селах, селищах, визначених за рішенням місцевої ради об`єднаної територіальної громади, утвореної відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», за винятком її адміністративного центру, обирається староста на строк повноважень місцевої ради. Староста є посадовою особою місцевого самоврядування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо статусу старости села, селища» від 9 лютого 2017 року № 1848-VIII, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» доповнено статтею 54-1 за змістом частини четвертої якої на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо інше не встановлено законом.

Статтею 118 Кодексу законів про працю України (далі «КЗпП України») передбачено гарантії для працівників, обраних на виборні посади, відповідно до якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Під рівноцінною роботою (посадою) слід розуміти роботу (посаду), не нижче за кваліфікацією чи посадою, за якою особа працювала до обрання на виборну посаду (відповідного голови/секретаря).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16 липня 2020 року № 805-ІХ частину четверту статті 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», нормою якою передбачалось, що на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» - вилучено.

Колегія суддів звертає увагу, що повноваження позивача як голови сільської ради були на нього покладені у листопаді 2010 року, а у подальшому шляхом його переобрання у 2015 році на цю посаду продовжили ним виконуватись до 29 грудня 2016 року.

Причиною дострокового завершення повноважень ОСОБА_1 як Качанівського сільського голови стало рішення №167 Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 9 сесії 7 скликання від 22 вересня 2016 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» на підставі статей 2, 4, 6, 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» територіальними громадами сіл Війтівці, Дібрівка, Ольгине Жданівської сільської ради та сіл Качанівка, Семки Качанівської сільської ради, відповідно до якого вирішено об`єднатися в Жданівську сільську об`єднану територіальну громаду з центром у селі Війтівці Хмільницького району Вінницької області.

З огляду на цю обставину в силу прямої вказівки пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» (в редакції чинній на момент покладення на позивача обов`язків старости), а саме: у селах, селищах, в яких знаходилися органи місцевого самоврядування територіальних громад, що об`єдналися, обов`язки старости до обрання на перших виборах старости виконує особа, яка здійснювала повноваження сільського, селищного голови відповідної територіальної громади до об`єднання, на позивача були покладені обов`язки старости сіл Качанівки та Семки Хмільницького району Вінницької області.

Тобто, позивач виконував обов`язки старости строково, до обрання на перших виборах старости відповідної територіальної одиниці, в силу указаного положення Закону. З підстав обрання на посаду старости Качанівського старостинського округу іншої особи, ОСОБА_1 був з неї звільнений.

Варто звернути увагу, що в силу частини п`ятої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Тобто, достроково завершивши повноваження голови сільської ради, ОСОБА_1 мав законодавчу гарантію бути працевлаштованим на попередню роботу.

Покладення на ОСОБА_1 обов`язків старости села Качанівка та Семки, а згодом старости Качанівського старостинського округу, не можна вважати реалізацією указаної гарантії статусу голови сільської ради з огляду на те, що така посада не є посадою, яку обіймав позивач до обрання головою сільської ради у розумінні статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а покладення на нього таких повноважень (виконуючого обов`язки старости) відбулось в силу прямої вказівки Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» і до обрання старости відповідної територіальної одиниці (тобто строково), в силу того, що ця посада також є виборною.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що до спірних правовідносин має бути застосовано частину другу статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

З огляду на вищевикладене, на ОСОБА_1 , на момент його звільнення, поширювала свою дія норма частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», тобто мала пропонуватись при звільненні з посади в.о. старости посада, яку він обіймав до обрання головою сільської ради, а у разі її відсутності інша рівноцінна робота (посада) на цьому, або за згодою позивача, іншому підприємстві, установі, організації. А у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за ОСОБА_1 мала зберігатись, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач, до обрання його на посаду голови Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, працював спеціалістом землевпорядником, з якої його звільнено у зв`язку з обранням на виборну посаду.

Дослідивши рішення 50 сесії Жданівської сільської ради сьомого скликання від 29.05.2020 №897 «Про внесення змін в структуру виконавчих органів та штатну чисельність працівників Жданівської сільської ради, затверджену рішенням 1 сесії сільської ради 1 скликання від 11.01.2017 «Про утворення та затвердження структури та апарату Виконавчого органу Жданівської сільської ради ОТГ Хмільницького району Вінницької області» (із змінами), судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що внесено зміни у структуру виконавчих органів Жданівської сільської ради.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на момент звільнення позивача не існувала у Війтівецькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області посада спеціаліста землевпорядника.

Також матеріали адміністративної справи не містять належних доказів існування на іншому підприємстві, в установі, організації рівноцінної роботи (посади), тій, яку позивач обіймав до обрання у 2010 році головою сільської ради, відповідачем не надано.

Апеляційний суд вважає, що зазначена обставина свідчить про неможливість надання позивачу відповідної роботи (посади) після його звільнення з виборної посади.

Зважаючи на це, у позивача наявні всі умови для виплати йому середнього заробітку на період працевлаштування, за шість місяців.

Наведені вище обставини свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 попередню роботу (посаду), яку він обіймав до обрання в 2010 році Качанівським сільським головою Хмільницького району Вінницької області, а за її відсутності - іншу рівнозначну роботу (посаду) у Війтівецькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області, або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що гарантія щодо збереження середньої заробітної плати надається особі за умови неможливості реалізації гарантії щодо надання попередньої або рівноцінної роботи (посади) зі сторони підприємства, установи, організації, до яких звернувся колишній голова ради з метою повернення на попередню роботу. Водночас, під неможливістю надання відповідної роботи (посади) необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо.

Правові висновки аналогічного змісту наведені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №174/445/16-а, від 26.12.2019 у справі №570/3880/16-а та від 09.12.2020 у справі №275/318/16-а.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За такого правового врегулювання та обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявності у позивача права на отримання середньої заробітної плати, яку він одержував, працюючи саме на виборній посаді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету на період працевлаштування, але не більше як за шість місяців, внаслідок неможливості надання попередньої роботи (посади), що узгоджується з приписами частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді, у період з 26.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Війтівецької сільсько ради Хмільницького району Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року скасувати.

Прийняти в постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Війтівецьку сільську раду Хмільницького району Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді у період з 26.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.