Справа № 183/4492/23
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4492/23
№ 2-а/183/55/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

за участю:

представника позивача Андрусенко А.М.

відповідача ОСОБА_1

перекладача Болотникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

в с т а н о в и в:

12 квітня 2023 року Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою забезпечення з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

1.Стислий виклад позиції позивача

На обґрунтування позову Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області посилався на те, що громадянин ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Туркменістан, востаннє прибув до України 15.11.2018 року з Турецької Республіки та з того часу з України не виїжджав.

В ході перевірок проведених відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, встановлено наступне.

07.09.2021 року працівниками Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 002201 від 07.09.2021 року було зафіксовано порушення законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН № 002198 від 07.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн., 00 коп., який відповідачем не оскаржено та сплачено.

07.09.2021 року за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно відповідача, Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 8 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 06.10.2021 року.

Відповідач з рішенням Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 8 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 06.10.2021 року, не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

Встановлено, що у відношенні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено вирок, яким громадянина ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Згідно відповідей Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області № 21/19/6910-21 від 23.11.2021 року та № 21/19/1893-22 від 27.04.2022 року громадянин ОСОБА_4 перебував на обліку Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік (копії відповідей додаються).

Згідно відповіді № 21/19/6048-22 від 07.12.2022 року Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області громадянин ОСОБА_4 знятий з обліку 28.10.2022 року.

23.02.2023 року працівниками Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно, у зв`язку із порушенням міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 004768 від 23.02.2023 року було зафіксовано порушення законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН № 004759 від 23.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн., 00 коп., який відповідачем не оскаржено та сплачено.

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень Відповідача встановлено, що він прибув на територію України 15 листопада 2018 року в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» на період наданого дозволу на в`їзд.

23.02.2023 року за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно Відповідача Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 04.03.2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач з рішенням Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 4 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 04.03.2023 року, не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

На підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 23.02.2023 року прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну на 3 роки до 23.02.2026 року.

За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», встановлено, що відомості про перетин державного кордону громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у напрямку «Виїзд» відсутні (інформація з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» додається).

У паспорті громадянина ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , виданий 02.02.2015 р., терміном дії до 01.02.2025 р. проставлена відмітка про перетин кордону на КПП «Одеса» 15.11.2018 року у напрямку «В`їзд».

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно Відповідача відсутня.

Отже, зважаючи на те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 15.11.2018 року на підставі наданого візою дозволу, а також, враховуючи вимоги частини 16 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та підпункту 1 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, відповідно до яких, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України, Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та перейшов на нелегальне положення в Україні.

Таким чином громадянин ОСОБА_4 :

- тривалий час перебуває на території України, без законних підстав(граничний період тимчасового перебування на території України громадян Туркменістану, які на законній підставі прибули в Україну, протягом наданого візою дозволу на в`їзд в межах строку дії візи, у паспорті громадянина ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , виданий 02.02.2015 р., терміном дії до 01.02.2025 р. проставлена відмітка з візою на період з 14.11.2018 року по 06.02.2019 року - за тривалий час перебування на території України, без законних на те підстав, не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні;

- дії вчинені Відповідачем на території України, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України, охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України (притягувався за відповідним вироком судових органів до кримінальної відповідальності за злочин вчинений в Україні);

- відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим Відповідач самостійно територію України не покине.

- Відповідач добровільно не виконав рішення № 8 від 07.09.2021 року та № 4 від 23.02.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Наявність вищевказаних обставин створює обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення з України, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України.

Враховуючи наведене, наявні обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_4 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі, у зв`язку з чим, наявні підстави для звернення з позовною заявою про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, передбачені положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006).

Наявність вищевикладених обставин, створює підстави для затримання Відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, що передбачено положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006)

Враховуючи вищевикладене, Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, посилаючись на вимоги ст. 6, п. 11 ч. 6 ст. 12, п. 3 ч. 1 ст. 20, ст. 44, п. 3 ч. 5 ст. 46, ст. 47, ст. 160, п. 11 ч. 2 ст. 245, ч. 1, ч. 11, ч. 19 ст. 289, п. 3 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, просив суд:

1.Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

2.Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

Відповідач, громадянин ОСОБА_4 з будь-якими заявами та запереченнями на позов не звертався.

3.Рух справи та процесуальні дії у справі.

12 квітня 2023 року Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою забезпечення з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року відкрите провадження у справі, судом постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

4.Судовий розгляд

В судовому засіданні представник Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підтримав позов у повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_4 позов визнав, не заперечував обставин, на які посилається Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, такожє ге заперечував проти задоволення позовних вимог стосовно нього..

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Туркменістан, є громадянином Туркменістану, що підтверджується закордонним паспортом громадянина Туркменістану.

ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 15.11.2018 року з Турецької Республіки та з того часу з України не виїжджав.

07.09.2021 року працівниками Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 002201 від 07.09.2021 року було зафіксовано порушення ОСОБА_6 законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН № 002198 від 07.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн., 00 коп., постанову не оскаржено та штраф сплачено.

07.09.2021 року за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно відповідача, Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 8 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 06.10.2021 року.

Відповідач з рішенням Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 8 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 06.10.2021 року, не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

Встановлено, що у відношенні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено вирок, яким громадянина ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Згідно відповідей Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області № 21/19/6910-21 від 23.11.2021 року та № 21/19/1893-22 від 27.04.2022 року громадянин ОСОБА_4 перебував на обліку Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік (копії відповідей додаються).

Згідно відповіді № 21/19/6048-22 від 07.12.2022 року Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області громадянин ОСОБА_4 знятий з обліку 28.10.2022 року.

23.02.2023 року працівниками Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відносно, у зв`язку із порушенням міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 004768 від 23.02.2023 року було зафіксовано порушення законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН № 004759 від 23.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (тисяча сімсот) грн., 00 коп., який відповідачем не оскаржено та сплачено.

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень Відповідача встановлено, що він прибув на територію України 15 листопада 2018 року в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» на період наданого дозволу на в`їзд.

23.02.2023 року за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно ОСОБА_2 Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 04.03.2023 року.

Відповідач з рішенням Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 4 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 04.03.2023 року, не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Встановлено, що на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 23.02.2023 року прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну на 3 роки до 23.02.2026 року.

За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», встановлено, що відомості про перетин державного кордону громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у напрямку «Виїзд» відсутні (інформація з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» додається).

У паспорті громадянина ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , виданий 02.02.2015 р., терміном дії до 01.02.2025 р. проставлена відмітка про перетин кордону на КПП «Одеса» 15.11.2018 року у напрямку «В`їзд».

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно Відповідача відсутня.

Також встановлено, що 12 квітня 2023 року Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_4 .

12 квітня 2023 року заступником начальника Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняте рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина ОСОБА_4 . Відповідно до рішення, громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні., .

Крім того, 12 квітня 2023 року заступником начальника Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняте рішення про примусове видворенняз України громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

6.Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Враховуючи зміст позову, позовні вимоги, між сторонами виникли правовідносини стосовно правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

7.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У відповідності до ст. 2 Кодексу Адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до вимог пункту 2 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Положеннями частини 1 статті 9 вищезазначеного Закону № 3773-VI, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до частини 1 статті 16 Закону № 3773-VI, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону № 3773-VI, відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Положеннями частини 3 статті 9 Закону № 3773-VI, передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений в статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно до частини 16 статті 4 вищевказаного Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до підпункт 1 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

На підставі частини 3 статті 3 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

У відповідності до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Згідно до абзацу третього пункту 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 № 38/77), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119, підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави.

Положеннями частини 1 статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну чи їх примусове видворення за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до положень частини 3 статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Положеннями абзацу першого частини 4 статті 30 Закону № 3773-VI, передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 8 статті 30 Закону № 3773-VI, положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно з положеннями абзаців першого та другого частини 1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1)затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2)затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3)взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4)зобов`язання внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно до абзацу четвертого пункту 3 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Положеннями пункту 3 частини 5 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, також, передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

8.Висновки суду.

Оцінивши докази, надані позивачем, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 :

- тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасового перебування на території України громадян Туркменістану, які на законній підставі прибули в Україну, протягом наданого візою дозволу на в`їзд в межах строку дії візи, у паспорті громадянина ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , виданий 02.02.2015 р., терміном дії до 01.02.2025 р. проставлена відмітка з візою на період з 14.11.2018 року по 06.02.2019 року - за тривалий час перебування на території України, без законних на те підстав, не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні;

- дії вчинені Відповідачем на території України, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України, охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України (притягувався за відповідним вироком судових органів до кримінальної відповідальності за злочин вчинений в Україні);

- відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легального працевлаштування в Україні, а отже, відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим Відповідач самостійно територію України не покине.

- добровільно не виконав рішення № 8 від 07.09.2021 року та № 4 від 23.02.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Вищевказані обставин та факти, встановлені судом, надають обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення з України, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України, у зв`язку з чим, наявні підстави для затримання останнього з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській областіобґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду.

9.Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини 19 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Враховуючи наведене, судові витрати належить покласти за рахунок Держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250, 286, 371 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Туркменістан, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Строк дії рішення суду до 14 жовтня 2023 року.

Судові витрати покласти за рахунок держави

Допустити негайне виконання рішення суду.

Учасники справи:

- позивач: Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 51206, вул.. Шевченка, 39, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область;

- відповідач: громадянин ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце тимчасового перебування: Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС», Миколаївська область, Вознесенський район, с. Мартинівське, вул.. Європейська, 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене та проголошене 14 квітня 2023 року.

Суддя Д. І. Городецький