Справа № 200/436/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року справа №200/436/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 200/436/23 (головуючий суддя в І інстанції Духневич О.С.), повний текст складено 01 березня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2023 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року із розрахунку один місяць за три виключно до страхового стажу;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.12.2022 року №18;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», зарахувавши до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року, а також зарахувавши до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року із розрахунку один місяць за три виключно до страхового стажу. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.12.2022 року №18. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2023 року №18. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року, а також зарахувавши до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 01.09.2021 року пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув увагу, що підставою для звернення до суду слугувало невиконання судового рішення

Вважає, що період проходження служби у якості курсанта має бути зараховано до вислуги років, а не до абстрактного поняття про трудовий (пільговий) стаж.

Зазначило, що відсутні підстави для зобов`язання управління призначити пенсію у зв`язку з відсутністю доказів щодо наявності достатньої кількості стажу як за вислугою років так і на посадах слідчих/прокурорів.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/436/23, однак листом суд першої інстанції повідомив що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.09.2021 року, через веб-портал звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою (№8489) про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Вказану заяву в автоматичному режимі управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області для розгляду скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.09.2021 року № 18, позивачу відмовлено в призначенні та виплаті вказаної пенсії, з мотивів відсутності на день звернення вислуги років - 25 років.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року у справі №200/16904/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення від 7 вересня 2021 року № 18 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років, згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву громадянина позивача від 1 вересня 2021 року № 8489 із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 року по 30.04.2018 року та періоду безпосередньої участі протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 року по 28.12.2018 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, а також період роботи з 29.07.2005 року по 31.07.2012 року задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 7 вересня 2021 року №18 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 1 вересня 2021 року № 8489, зарахувавши до страхового стажу (вислуги років відповідно до Закону України «Про прокуратуру») період роботи з 29.07.2005 року по 31.07.2012 рік та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

За наслідками розгляду означеної апеляційної скарги, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року в справі № 200/16904/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зарахування до стажу (вислуги років) періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції та періоду безпосередньої участі протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та задоволено їх частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року та з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та період участі у здійснені заходів забезпечені національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області з 01.05.2018 року по 18.12.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року в справі № 200/16904/21 залишено без змін.

На звернення ОСОБА_1 від 23.12.2022 року, що надійшли на веб-портал Пенсійного фонду України №ВЕБ-05001-Ф-С-22-107974, (вх. №17733/Ю-0500-22) та з електронної пошти (вх. №17734/Ю-0500-22), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 16.01.2023 року за №540-17733/Ю-02/8-0500/23 повідомило, що відповідно до Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» на звернення ОСОБА_1 від 09.12.2022 року, які зареєстровано за вх. №17074/10-0500-22, за №17075/10-0500-22 та за №17077/Ю-0500-22, направлено відповіді листами від 22.12.2022 року за вих. №18255-17075/10-02/8-0500/22 та від 03.01.2023 року за вих. №119/17074/Ю-02/8-0500/23, у яких повідомлено про причини відмови в призначенні пенсії за вислугу років, згідно Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2022 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року у справі № 200/16904/21 при повторному розгляді заяви позивача від 01.09.2021 року за №8489.

Тож, разом із відповіддю від 16.01.2023 року за №540-17733/Ю-02/8-0500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років від 09.12.2022 року №18.

З тексту згаданого рішення від 09.12.2022 року №18 вбачається наступне.

Відмова у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ (далі-Закон №1697) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 Дата звернення за призначенням пенсії - 01.09.2021 рік. Вік заявника - 38 років. Відповідно до статті 86 Закону України №1697, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. До вислуги років, що дає право на пенсію за цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону України №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2022 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 200/16904/21 повторно розглянуто заяву від 01.09.2021 року про призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону України №1697, та з урахуванням висновку суду зараховано до страхового стажу періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та період участі у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року в розрахунку один місяць служби за три місяці служби; зараховано до страхового стажу (вислуги років відповідно до Закону України № 1697) період роботи з 29.07.2005 року по 31.07.2012 року. Страховий стаж на дату звернення складає 19 років 4 місяці 4 дні. Стаж роботи за вислугу років складає 13 років 9 місяців 12 днів, з них стаж роботи на посадах слідчих/прокурорів 12 років 1 місяць 12 днів та навчання в юридичному ВНЗі 1 рік 8 місяців. За результатами розгляду заяви від 01.09.2021 року на зобов`язання згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2021 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 200/16904/21 прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України № 1697 у зв`язку з відсутністю 25 років стажу за вислугу років, з них не менш 15 років на прокурорських посадах. Працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду перебуває та пенсію отримує. Відповідно до статті 23 Закону № 1058 та статті 16 Закону України «Про звернення громадян», у разі незгоди з рішенням, прийнятим ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області, гр. ОСОБА_1 має право оскаржити його у порядку підлеглості до вищого органу або судовому порядку.

Крім того, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2023 року № 18 (на заміну рішення № 18 від 09.12.2022 року), складено відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яке було долучено відповідачем до матеріалів справи, разом з відзивом на позовну заяву.

З тексту згаданого рішення від 20.02.2023 року № 18 вбачається наступне.

Відмова у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ (далі-Закон №1697) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 Дата звернення за призначенням пенсії - 01.09.2021 рік. Вік заявника - 38 років. Відповідно до статті 86 Закону України №1697, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. До вислуги років, що дає право на пенсію за цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання, Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон України №1058) страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону України №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2022 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 200/16904/21 повторно розглянуто заяву від 01.09.2021 року про призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону України №1697, та з урахуванням висновку суду зараховано до страхового стажу періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та період участі у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року розрахунку один місяць служби страхового стажу (вислуги років відповідно до Закону України № 1697) період роботи з 29.07.2005 року по 31.07.2012 року. Страховий стаж на дату звернення складає 25 років 11 місяців 7 дні. Стаж роботи за вислугу років складає 14 років 4 місяці 11 днів, з них стаж роботи на посадах слідчих/прокурорів 12 років 8 місяців 11 днів та навчання 1 рік 8 місяців. За результатами розгляду заяви від 01.09.2021 року на зобов`язання згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2022 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 200/16904/21 прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України № 1697 у зв`язку з відсутністю 15 років стажу на посадах прокурорів. Працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду перебуває та пенсію отримує. Відповідно до статті 23 Закону № 1058 та статті 16 Закону України «Про звернення громадян», у разі незгоди з рішенням, прийнятим ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області, гр. ОСОБА_1 має право оскаржити його у порядку підлеглості до вищого органу або судовому порядку.

Не погоджуючись із відмовою управління у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на призначення пенсії із зарахуванням спірних періодів до стажу позивача має бути відновленим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Cтаттею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України» , зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Участі в антитерористичній операції зараховується до стажу роботи відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідного яких час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, що визначається КМУ. Час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в Антитерористичній операції в особливий період, зараховується до стажу державної служби на пільгових умовах. Зокрема, один місяць стажу зараховується за три, тобто в трикратному розмірі.

Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/26071.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по адміністративній справі № 348/347/17 (№К/9901/38547/18) від 05 червня 2018 року та у постанові Верховного суду від 30.07.2019 у справі №346/1454/17.

З аналізу наведених норм, слідує, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які призвані та проходять військову службу, у цей період вважаються такими, що користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Відтак, періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції та періоди участі у здійснені заходів забезпечені національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області мають бути зараховані у пільговому обчисленні як до страхового стажу так і до пільгового (спеціального) стажу.

Пенсійний орган всупереч вищенаведених норм матеріального права протиправно зарахував вищезазначені періоди лише до страхового стажу.

Відтак, доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що Закон № 1697 не передбачає зарахування військової служби до вислуги років у розмірі один місяць за три місяці є безпідставними, адже час служби підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Судами встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року та з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та участь у здійснені заходів забезпечені національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року.В спірних рішеннях від 09.12.2022 року №18 та від 20.02.2023 року № 18 відповідач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі від 21.02.2022 року №200/16904/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 200/16904/21 повторно розглянуто заяву від 01.09.2021 року про призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону України №1697, та з урахуванням висновку суду зараховано до страхового стажу періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та період участі у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року в розрахунку один місяць служби за три місяці служби; зараховано до страхового стажу (вислуги років відповідно до Закону України № 1697) період роботи з 29.07.2005 року по 31.07.2012 року.

Натомість, періоди в розрахунку один місяць служби за три місяці з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховано до страхового та до трудового (пільгового) стажу позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивачу повинно бути зараховано до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді заяви про призначення пенсії зарахувати до його страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового та до трудового (пільгового) стажу позивача для призначення пенсії на пільгових умовах, періоду проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей встановлює Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Частинами першою, шостою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним із видів військової служби є навчання курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

В трудовій книжці позивача (Серія А0 № НОМЕР_2 ) міститься запис про те, що ОСОБА_1 з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року проходив військову службу в Збройних Силах, у тому числі з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року на прокурорсько-слідчих посадах в органах військової прокуратури.

Додатково позивач надав копію протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу від 01.01.2013 року м. Севастополя; копію витягу з особової справи майора юстиції ОСОБА_1 , який підписано старшим помічником військового прокурора Військово-Морських Сил України (з питань роботи з кадрами) полковника юстиції ОСОБА_2 від 14.08.2012 року; копію довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 19.10.2020 року №21/13 вих-30; копію витягу з послужного списку особової справи полковника юстиції ОСОБА_1 п. 9 Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України від 16.11.2020 року, який підписано начальником відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 ; копію диплому спеціаліста від 30.06.2005 року ( НОМЕР_3 ); копію довідки про трудову діяльність (проходження військової служби), яка складена Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 16.09.2021 року №15-414 вих-21; копію посвідчення офіцера ( НОМЕР_4 ).

Отже, досліджені докази довели, що в період з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року позивач проходив військову службу у Збройних Силах України.

Тому доводи відповідача щодо відсутності правових підстав задля зарахування до страхового та пільгового стажу періоду проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30 липня 2004 року по 27 червня 2005 року через відсутність даних в системі персоніфікованого обліку є необґрунтованими та безпідставними

Таким чином, період проходження позивачем військової служби з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року має бути зарахований до стажу роботи позивача на прокурорських посадах.

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи з 16.07.2015 року по 30.07.2015 року, з 09.09.2015 року по 01.12.2015 року, з 10.12.2015 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 18.12.2018 року із розрахунку один місяць за три виключно до страхового стажу; не зарахування до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах період проходження військової служби у якості курсанта на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 30.07.2004 року по 27.06.2005 року є протиправними. Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року (далі - Закон №1697-VІІ).

Відповідно до частини першої статті 86 Закону №1697-VІІ, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

З аналізу наведеної норми вбачається, що право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до статті 86 Закону №1697-VІІ виникає у прокурорів, які на день звернення мають необхідну кількість вислуги років (загальний стаж), з якої у тому числі наявний необхідний визначений законом стаж роботи на посадах прокурорів.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивач із заявою про призначення пенсії звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 01.09.2021 року, відповідно з метою призначення пенсії йому необхідно мати загальний стаж - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Частиною шостою статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, загальний страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 25 років 11 місяців 7 днів.

З тексту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.12.2022 року №18 вбачається, що стаж роботи позивача за вислугу років складає 13 років 9 місяців 12 днів, з них стаж роботи на посадах слідчих/прокурорів 12 років 1 місяць 12 днів та навчання в юридичному ВНЗі 1 рік 8 місяців.

Також з тексту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2023 року № 18 вбачається, що стаж роботи позивача за вислугу років складає 14 років 4 місяці 11 днів, з них стаж роботи на посадах слідчих/прокурорів 12 років 8 місяців 11 днів та навчання 1 рік 8 місяців.

При цьому, відповідно до копії протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу від 01.01.2013 року м. Севастополя та відповідно до копії трудової книжки позивача (Серія А0 № НОМЕР_2 ), стаж роботи позивача за вислугу років станом на 01.01.2013 року вже складав 12 років 05 місяців 01 день.

В свою ж чергу, позивач також і після 01.01.2013 року продовжує працювати в органах прокуратури, що підтверджено копією трудової книжки позивача (Серія А0 №187376).

З огляду на встановлене, стаж роботи позивача в органах прокуратури на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії (01.09.2021 року) перевищував 15 років та загальний стаж перевищував 25 років, відповідно позивач мав право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до приписів статті 86 Закон України «Про прокуратуру».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.12.2022 року №18, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до приписів статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 200/436/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2023 року

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць