Справа № 554/6683/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 р.Справа № 554/6683/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2022 (суддя: Троцька А.І., м. Полтава) по справі № 554/6683/20

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач ОСОБА_1 ) звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області (далі по тексту відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області Яремченко А.А. від 13.07.2020 №211, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 165-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

В обґрунтування адміністративного позову зазначила, що у Філії «Будівельно-монтажна фірма «Укргазпромбуд» АТ «Укртрансгаз» були відсутні правові підстави для ненарахування та невиплати допомоги по тимчасовій непрацездатності хворому гр. ОСОБА_2 .. Вказує, що обрання лікувальним закладом будь-якої з вказаних підстав для направлення хворого для огляду до МСЕК є його правом, в той час як у відповідача відсутні повноваження щодо втручання в його дискреційну діяльність та звинуваченні Філії у порушенні чинного законодавства лише на тій підставі, що посадові особи відповідача суб`єктивно надають перевагу одним методам здійснення законної діяльності лікувальної установи над іншими. Зазначає, що посадовими особами відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за, нібито, порушення вимог законодавства, на виконання яких у неї відсутні повноваження, в зв`язку з чим остання не є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 165-5 КУпАП. Крім того, вказує, що адміністративне правопорушення може бути кваліфіковано за ч. 2 ст. 165- 5 КУпАП лише у випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне з правопорушень, зазначених у ч.1 першій ст. 165-5 КУпАП в період з 13.07.2019 по 13.07.2020, однак, у вказаний період вона не притягувалась до адміністративної відповідальності. Також зазначила, що на момент, начебто, вчинення правопорушення та до моменту винесення оскаржуваної постанови минуло більше 2 років, у зв`язку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16.12.2022 по справі № 554/6683/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області Яремченко А.А. від 13.07.2020 р. №211 якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 165-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 340 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавської області.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2022 по справі № 554/6683/20 і ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення, а постанову №211 від 13.07.2020 про накладення адміністративного стягнення без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач з викладених підстав, зазначає, що головний бухгалтер Філії - Ткаченко Л.В., отримавши первинний документ, а саме листок непрацездатності, повинна була з`ясувати чи виданий останній у встановленому порядку. Вказує, що згідно зі ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Разом з тим, враховуючи той факт, що головного бухгалтера Філії - Ткаченко Л.В., у 2017 році було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення порядку використання коштів Фонду постановою № 69 від 17.05.2017, яку остання сплатила 19.05.2017, то цього разу порушення вважається повторно вчиненим, оскільки його допущено в межах річного терміну з дня закінчення виконання попереднього стягнення, а саме з 19.05.2017 по 19.05.2018 (дата порушення 12.03.2018). Відтак, вважає, що оскаржувану постанову № 211 від 13.07.2020 прийнято правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому остання є такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

За приписами ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що в період з 09.06.2020 по 26.06.2020 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області була проведена перевірка дотримання Філією «Будівельно-монтажна фірма «Укргазпромбуд» АТ «Укртрансгаз» вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від 26.06.2020. Останнім зафіксовано порушення, допущене 12 березня 2018 року Філією, що призвело до неправомірного використання страхових коштів Фонду на загальну суму 6435,30 грн., а саме: пункту першого частини другої статті 15, частини третьої статті 30, частини першої статті 31 Закону № 1105, в частині, коли нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (листок непрацездатності виданий та продовжений хворому, звільненому від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності без направлення документів на МСЕК та відповідного висновку МСЕК (дата чотирьохмісячного строку - 18.01.2020, дата подачі документів на МСЕК - 02.02.2018, дата огляду МСЕК - 09.02.2018).

За матеріалами Акта перевірки заступником начальника Управління прийнято рішення № 191 від 13.07.2020 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 9652,95 грн., а саме: неправомірні витрати - 6435,30 грн. та штраф за порушення порядку використання страхових коштів - 3217,65 грн.

Вказане рішення було оскаржене, однак рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року у справі № 640/17006/20 відмовлено у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області про визнання рішення від 13.07.2020 № 191 протиправним.

Крім того, на підставі вищевказаного Акта перевірки, на головного бухгалтера Філії - Ткаченко Л.В., складено протокол № 18 від 26.06.2020 у справі про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду матеріалів перевірки із запереченнями та протоколу у справі про адміністративне правопорушення, за порушення порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування заступником начальника Управління винесено постанову № 211 від 13.07.2020 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 340 грн. на головного бухгалтера Філії - Ткаченко Л.В., відповідно до ч.2 ст. 165-5 КУпАП, у зв`язку з порушенням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо тимчасової втрати працездатності, а саме порушення порядку використання коштів Фонду: нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведені по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку, сума неправомірних витрат складає 6435, 30 грн., що є порушенням ч.2 ст. 165-5 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з положеннями ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП), завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні частини першої ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Питання, пов`язані із здійсненням провадження в справах про адміністративні правопорушення, унормовані розділом IV КУпАП (статті 245-297-10).

Зокрема, у ст. 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Також, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності

При цьому, згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У свою чергу, частиною першою ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Відповідно до ст. 165-5 КУпАП, порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 165-5).

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, зазначених у частині першій цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 165-5).

Згідно з частини 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення це, зокрема, зовнішня характеристика правопорушення, що включає протиправне діяння (дію чи бездіяльність), результат діяння і причинний зв`язок між діянням і результатом.

Як убачається з постанови, що є предметом судового оскарження, до об`єктивної сторони правопорушення відповідачем віднесений елемент повторності, тобто відповідач визначає, що позивач, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 165-5 КУпАП, та яка була піддана відповідному адміністративному стягненню, на протязі одного календарного року (з дати винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності) знову вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 165-5 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що доказів в обґрунтування твердження про те, що на протязі одного року позивач була піддана адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-5 КУпАП, судам першої та апеляційної інстанцій відповідач не надав.

Також колегія суддів зазначає, що на підтвердження повторності дій ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові не наведено жодних даних про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-5 КУпАП, як і у протоколі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова заступника начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області Яремченко А.А. від 13.07.2020 №211, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 165-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 2 КАС України щодо законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2022 по справі № 554/6683/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова