Справа № 280/1513/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 квітня 2023 року о/об 11 год. 50 хв.Справа № 280/1513/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з обчислення стажу ОСОБА_1 без зарахування періодів його роботи з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до його загального стажу періоди роботи з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити йому пенсію з 16.09.2023 із урахуванням раніше виплачених сум.

У позовній заяві зазначено наступне. З 16.09.2022 ОСОБА_1 призначено пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2, проте до його загального стажу зараховано не всі періоди його роботи, зокрема не зараховано періоди: з 10.04.1995 по 11.11.1996, з 04.12.1996 по 31.12.1998. Ані будь-яких рішень про відмову у зарахуванні вказаних періодів стажу, ані повідомлення про необхідність надання додаткових документів позивачу не надсилалось. У зв`язку із наведеним до ГУ ПФУ в Запорізькій області було надіслано запит з проханням повідомити причини неповного зарахування стажу позивача. Листом від 22.11.2022 за №0800-0205-8/47812 відповідач повідомив, що період роботи позивача з 10.04.1995 по 11.11.1996 ним не зараховано, оскільки запис №9 у його трудовій книжці містить виправлення у даті наказу, який є підставою проведення відповідного запису, а період з 04.12.1996 по 31.12.1998 не зараховано, оскільки у записі №15 про прийняття на роботу з 04.12.1996 зазначена дата наказу 04.12.1997. У подальшому стаж позивача на підставі уточнюючої довідки відповідачем було зараховано частково - з 04.12.1997 по 31.12.1998. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови йому у зарахуванні спірних періодів роботи до загального стажу такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправними. Відсутність у трудовій книжці позивача належним чином завіреного виправлення у записі про прийняття на роботу, не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії. Окрім того, стаж за спірний період з 04.12.1996 по 03.12.1997 підтверджено листом ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» від 09.12.2022 за №18-1/223, на підставі до стажу ОСОБА_1 додатково було зараховано період з 04.12.1997 по 31.12.1998. Згідно із записом №14 позивача 03.12.1996 було звільнено за переводом на інше підприємство, очевидно що переведення не могло проводитись рік з 03.12.1996 по 04.12.1997, та те що описка була допущена саме у написанні року прийняття наказу про прийом на роботу, а не в даті прийняття. Надати довідку про підтвердження стажу з 10.04.1995 по 11.11.1996 за період роботи у ПП «Виробничо-технічна фірма «Белза» позивач позбавлений можливості, оскільки за інформацією у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство припинено 07.02.2007, крім того, підприємство знаходилось на території м.Маріуполь, яке наразі є окупованим, а архіви, за інформацією наявною у позивача, знищені в результаті воєнних дій у 2022 році. Водночас, відповідач міг зарахувати спірний стаж на ПП ВТФ «Белза» хоча б відповідно до першого наступного запису без виправлень - запису №10, згідно із яким позивача було переведено з 01.06.1995 слюсарем 5 розряду, проте не зробив цього. Відмова відповідача у зарахуванні спірних періодів стажу несумісна з принципами верховенства права та належного урядування.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. При призначені пенсії до стажу роботи ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 31.12.1998, оскільки записи в трудовій книжці за ці періоди внесені з порушенням «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58, а саме: - запис №9 про прийняття містить виправлення у даті наказу, який є підставою проведення відповідного запису; - у записі №15 про прийняття з 04.12.1996 зазначена дата наказу 04.12.1997, яка не відповідає фактичній. Позивач не надав уточнюючі довідки стажу роботи за періоди з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997 та накази по підприємству, також за вказаний період відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а отже, відсутні правові підстави для зарахування до стажу періоду з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997. Дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, а тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 20.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

За матеріалами справи органом Пенсійного фонду України призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.09.2022.

У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.11.2022 за №0800-0205-8/47812 на адресу представника позивача зазначено: «… Відділ обслуговування громадян №2 (сервісний центр) на Ваш адвокатський запит щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 повідомляє наступне. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція), в графі 4 (на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)) зазначається підстава для внесення запису в трудову книжку. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Пунктом 2.4. Інструкції зокрема, передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). При призначені пенсії до стажу роботи ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи з 10.04.1995р. по 11.11.1996р. та з 04.12.1996р. по 31.12.1998р., оскільки записи в трудовій книжці за ці періоди внесені з порушенням Інструкції, а саме: - запис №9 про прийняття містить виправлення у даті наказу, який є підставою проведення відповідного запису; - у запису №15 про прийняття з 04.12.1996 року зазначена дата наказу 04.12.1997 року, яка не відповідає фактичній. Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Для зарахування періодів з 10.04.1995р. по 11.11.1996р. та з 04.12.1996р. по 31.12.1998р. ОСОБА_1 необхідно надати уточнюючі довідки. …».

У Трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_1 працював у Приватному підприємстві «Виробничо-технічна фірма «БЕЛЗА» (надалі ПП «ВТФ «БЕЛЗА») слюсарем-ремонтником у період з 10.04.1995 по 11.11.1996.

При цьому, у Трудовій книжці НОМЕР_2 міститься виправлення у даті (зокрема, дні) Наказу ПП «ВТФ «БЕЛЗА» про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Також, у Трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_1 працював в Орендному підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», згодом Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» слюсарем-монтажником металургійного устаткування 5 розряду/монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду у період з 04.12.1996 по 09.11.2006.

При цьому, у Трудовій книжці НОМЕР_2 щодо прийняття ОСОБА_1 з 04.12.1996 у цех ремонту металургійного устаткування №6 слюсарем-монтажником металургійного устаткування 5 розряду в Орендному підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» записано Наказ №230 від 04.12.1997.

Тобто, рік Наказу №230 1997, а ОСОБА_1 почав працювати з 1996 року.

У листі Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 09.12.2022 за №18-1/223 на адресу представника позивача зазначено: «… ОСОБА_1 був прийнятий в Орендне підприємство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на посаду слюсар-монтажник металургійного устаткування 5 розряду цеху ремонту металургійного устаткування №6 на підставі наказу №230 від 04.12.1997 року, далі був переведений з 04.12.1996 року там же на посаду монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду на підставі розпорядження №13/35 від 17.07.1997 року де і працював до звільнення з 09.11.2006 року на підставі ст.43 КЗПП України (підстава: наказ №591 від 09.11.2006 року). …».

З листа Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 09.12.2022 за №18-1/223 на адресу представника позивача вбачається, що Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» не заперечується факт роботи ОСОБА_1 з 04.12.1996 у цеху ремонту металургійного устаткування №6 слюсарем-монтажником металургійного устаткування 5 розряду в Орендному підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Судом досліджено й інші документи, наявні у матеріалах справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з п.2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993 Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (надалі «Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників»), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як зазначено у п.1 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого 12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (…).

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, суд вважає, що неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для позбавлення працівника його права на пенсію.

Судом прийнято до уваги, що період роботи позивача з 10.04.1995 по 11.11.1996 у Приватному підприємстві «Виробничо-технічна фірма «БЕЛЗА» та з 04.12.1996 по 09.11.2006 в Орендному підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», згодом Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» записані у Трудовій книжці НОМЕР_2 акуратно, без виправлень.

Також, судом прийнято до уваги, що період роботи позивача з 04.12.1997 по 09.11.2006 в Орендному підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», згодом Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» органом Пенсійного фонду України зараховано до страхового стажу.

Крім того, судом прийнято до уваги, що місто Маріуполь на час виникнення спірних правовідносин та на день вирішення судом спору по суті у даній справі перебуває під окупацією російської федерації, що впливає на можливість позивачу надати до органу Пенсійного фонду України та до суду додаткові документи у підтвердження наявного стажу роботи.

Таким чином, період роботи позивача з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.12.1996 по 03.12.1997 мають бути зараховані до страхового стажу.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (адміністративне провадження №К/9901/110/17).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем помилково зазначено у другій позовній вимозі дату «16.09.2023», так як пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 йому призначено з 16.09.2022.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки відповідачем у справі було ГУ ПФУ в Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 858 грн. 88 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з обчислення стажу ОСОБА_1 без зарахування періодів його роботи з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до його загального стажу періоди роботи з 10.04.1995 по 11.11.1996 та з 04.12.1996 по 03.12.1997, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити йому пенсію з 16.09.2022 із урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 858 грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 14.04.2023.

Суддя О.О. Прасов