Справа № 520/2760/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 квітня 2023 р. № 520/2760/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (, Акварельний провулок, буд. 1/3, с. Подвірки, Харківський район, Харківська область, 62371) до Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000097/2 від 28.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000097/2 від 28.10.2022 року винесене з порушенням закону та підлягає скасуванню. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що підлягала сплаті за цей товар. Наголосив на тому, що усі документи, передбачені Митним кодексом України, були надані до митного органу. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив, що під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011. Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання декількох профілів ризику: 105-2, 106-2, 202-1, 911-1. вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення від 25.10.2022 №22PL394010E1226545 не відповідає вартості товарів згідно Інвойсу. В наданих декларантом платіжних дорученнях від 09.08.2022 року №4 та від 19.10.2022 року №11 в графах "Призначення платежу" вказано номери інвойсі, відмінні від номера інвойса, згідно якого здійснюється митне оформлення оцінюваних товарів. декларантом було надано до митного оформлення рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 25.10.2022 №1081, в якому вказано, що вартість перевезення оцінюваних товарів як до митного кордону України, так і після становить 93,98496 грн за 1 км. При цьому, у наданій декларантом довідці про транспортні витрати від 24.10.2022 б/н вказано, що вартість навантаження входить до вартості перевезення. Окрім того, вищевказані платіжні доручення не містять відміток банку, а сума оплати в них не відповідає вартості оцінюваних товарів згідно інвойса від 24.10.2022 №FE 149/WY/2022. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на протиправності дій відповідача. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст.262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (далі за текстом ТОВ "Авто Тренд") в жовтні 2022 р. ввезло з Польщі на митну територію України запасні частини до автомобілів (надалі - товар) згідно контракту, укладеному з виробником товару POLMOstrowSp.zo.o.

Митне оформлення товару здійснювалось Волинською митницею.

Декларантом було заявлено митну вартість товару за 1 методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України).

ТОВ "Авто Тренд" 28.10.2022 р. від митниці отримане рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000097/2.

Зазначене рішення про коригування митної вартості №UA205050/2022/000097/2 від 28.10.2022 року позивач вважає протиправним, оскільки відповідачем внаслідок здійснення своїх повноважень було збільшено митну вартість товару майже в 2 рази.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України (далі за текстом МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із приписами ч.1, ч. 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що між ТОВ "Авто Тренд" та виробником товару POLMOstrowSp.zo.o., Польща, Wysocko Wielkie (далі за текстом - постачальник, виробник) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1/2022 від 08.07.2022 р.

Відповідно до умов контракту POLMOstrowSp.zo.o. (постачальник) зобов`язується передати у власність, а ТОВ "Авто Тренд" (покупець) прийняти та сплатити товар, а саме: глушники, вихлопні труби та їх частини, на суму, в асортименті та по ціні, вказаних в інвойсах, які виставляє постачальник в рамках цього контракту (п. 1.1 Контракту).

Ціни на товар формуються виходячи з діючих цін постачальника.

Постачальник може надавати покупцю знижки. Постачальник повідомляє покупця про ціни, що діяли на момент відправки кожної партії товару. Ціна у фактурі буде виставлена у євро (п. 5.1. та п.5.2. Контракту).

Оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу банківським переводом по системі SWIFT на розрахунковий рахунок постачальника (п.5.3. Контракту).

Поставка товару за цим контрактом здійснюється партіями (п. 4.1 Контракту).

Постачання здійснюється в асортименті, кількості та за ціною, вказаною в специфікаціях та інвойсах, отриманих покупцем на кожну партію товару, якщо інше не обумовлено сторонами (п. 4.3 Контракту).

Відповідно до умов Контракту, сторони підписали специфікацію № 149 від 24 жовтня 2022 р., і постачальник надав позивачу Faktura eksportowa (інвойс) № FE 149/WY/2022 від 24.10.2022 року.

Згідно специфікації № 149 від 24 жовтня 2022 р. та інвойсу № FE 149/WY/2022 від 24.10.2022 року позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 50 940,07 євро.

Частиною другою ст. 57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина 4 ст. 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україні, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Для митного оформлення товару 27.10.2022 року позивач надав до відповідача митну декларацію №UA205050/2022/069183.

В графі 12 митної декларації "відомості про вартість" ТОВ "Авто Тренд" було зазначено митну вартість товару - 1 918 598,43 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України наступним чином: 1 918 598,43 = 1 866 530,7629 грн. (вартість товару 50940,07 євро х 36,6417 грн. - курс НБУ на 27.10.2022р.) + 52 067,67 грн. (витрати на транспортування товару до кордону), 1918598,43 : 36,6417 = 52 361,06 євро - митна вартість товару у євро.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ для митного оформлення товару 27.10.2022 р. декларант надав до митниці наступні документи:

- декларацію митної вартості;

- контракт з постачальником № 1/2022 від 08.07.2022р.;

- специфікацію № 149 від 24.10.2022 р.;

- Faktura eksportowa (інвойс) №149/WY/2022 від 24.10.2022 р.;

- пакувальний лист до Faktura eksportowa № 149/WY/2022 від 24.10.2022 р.;

- сертифікат про походження товару форма PL/MF/AS 0539722 від 25.10.2022 р.;

- експортну митну декларацію постачальника № 22PL394010E1226545 від 25.10.2022 р.;

- міжнародну товарно-транспортну накладну CMR А № 440434 від 24.10.2022р.;

- довідку про витрати на транспортування вантажа від 24.10.2022 р.;

- рахунок-фактуру щодо сплати вартості перевезення № 1081 від 25.10.2022 р.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 такої декларації. Декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось, що надані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення митної вартості товару. Відповідач запропонував відповідно до ст. 53 та 54 МК України надати декларанту наступні додаткові документи:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір та заявку на перевезення);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом до митниці були надіслані наявні додаткові документи:

- платіжне доручення №4 від 09.08.2022 р.;

- платіжне доручення №11 від 19.10.2022 р.;

- договір № 19/10 від 19.10.2022 р.;

- заявка № 19/10 від 19.10.2022 р.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару 28.10.2022р. посадовими особами відповідача складено рішення про коригування митної вартості товару № UA 205050/2022/000097/2, відповідно до якого митна вартість товару ТОВ "Авто Тренд" визначена митницею за 6 (резервним) методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (митна декларація від 27.08.2022 р. № UA 205030/2022/24740).

Рішення про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 84 226,17 євро.

Відповідачем було збільшено мигну вартість товару на 31 865,11 євро.

Розрахунок митної вартості товару у розмірі 84 226,17 євро:

- у графі 30 рішення про коригування митної вартості зазначено митну вартість товару у розмірі 4,4908 євро за 1 кг товару;

- у графі 23/24 рішення про коригування митної вартості вага товару становить 18755,27 кг.

Митна вартість 4,4908 * 18 755,27 = 84 226,17 євро.

На підставі рішення про коригування митної вартості товару 28.10.2022 року посадовими особами відповідача також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 205050/2022/001806.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МК України.

Відповідно до ч.7 ст. 55 МК України, позивач надав відповідачу нову митну декларацію № UA 205050/2022/069671 від 28.10.2022 р. та сплатив ПДВ у розмірі 618 870,31 грн.

3 094 351,57 * 20%= 618 870,31 грн.

3 094 351,57 грн.=84 226,17 євро (збільшена митна вартість товару) * 36,7386 (курс НБУ на 28.10.2022).

Отже, збільшення митної вартості товару за рішенням митниці призвело до сплати Позивачем ПДВ в розмірі 234 163,40 грн. (відповідно до гр. 47-48 митної декларації).

Факт здійснення оплати ПДВ підтверджується платіжним дорученням № 10256 від 25.10.2022 року на суму 602 000,00 грн. На митному рахунку позивача була передплата, тому окремим дорученням було сплачено менше ніж 618 870,31 грн.

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації "відстрочення платежів до 26.01.2023 р. " згідно із ч.7 ст.55 МК України.

Керуючись ч. 8 ст. 55 МК України, позивач звернувся до посадових осіб відповідача з заявою № 06/12 від 14.12.2022 р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості позивач додатково надав відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи, які підтверджують митну вартість, а саме:

- платіжне доручення № 4 від 09.08.2022 р. з відміткою банку;

- платіжне доручення № 11 від 19.10.2022 р. з відміткою банку.;

- лист від 28.11.2022 р. з роз`ясненням щодо отриманих оплат;

- акт виконаних робіт №1081 от 25.10.2022 р.;

- лист від 22.11.2022 р. з роз`ясненням щодо вартості товару у експортній декларації.

У відповідь на звернення позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості відповідачем надіслано лист вих. № 7.3-15/14017 від 29.12.2022 р. відмова в скасуванні рішень про коригування митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Суд зазначає, що приписами ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.10.2014 р. по справі №К/800/39236/14, відомості з інформаційних баз даних відповідача мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

В цьому випадку митний орган повинен здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

За позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.02.2021 р. у справі № 805/5039/16-а, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митна вартість використовується для нарахування митних платежів, тому збільшення митної вартості призводить до збільшення розміру податків, належних до сплати з позивача.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р„ у гр. 33 рішення зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за піною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд наголошує, що вказані в гр. 33 оскаржуваного рішення підстави його прийняття не містять обґрунтованих зауважень до наданих декларантом документів, які вплинули на правильність визначення митної вартості товару. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, містять усі данні, необхідні для визначення митної вартості за 1 методом, обраним декларантом.

Судом встановлено, що надані позивачем документи, в тому числі додаткові документи, надіслані позивачем разом з заявою про перегляд рішення кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Партія товару, що була поставлена POLMOstrowSp.zo.o., Польща, Wysocko Wielkie ТОВ "Авто Тренд" згідно контракту № 1/2022 від 08.07.2022р. та інвойсу № FE 149/WY/2022 від 24.10.2022 р. на суму 50 940,07 євро була повністю сплачена ТОВ "Авто Тренд" шляхом перерахування передплати за товар платіжними дорученнями № 4 від 09.08.2022 р. на суму 17 237,40 євро та № 11 від 19.10.2022 р. на суму 38 240,22 євро. Платіжні доручення надавалися до митниці декларантом при подачі декларації та повторно надсилалися до митниці позивачем разом з заявою вих. № 06/12 від 14.12.2022 р.

Матеріалами справи підтверджено, що товар поставлявся ТОВ "Авто Тренд" за цінами, зазначеними у інвойсі № FE 149/WY/2022 від 24.10.2022 р. та специфікації № 149 від 24 жовтня 2022 р. На підтвердження цього до митниці також додатково було надіслано лист POLMOstrowSp.zo.o., від 28.11.2022 р. згідно якого повідомлялося, що партія товару була повністю оплачена позивачем. Також в зазначеному вище листі мітиться детальний опис товару та процедура проведення оплати за зазначений товар.

Суд наголошує, що у рішенні про коригування митної вартості відповідач не зазначає, яким чином, на його думку, порушення порядку та строків оплати за товар впливає на числовий показник його митної вартості.

Суд бере до увагу посилання представника позивача на позицію Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі № 804/4680/16, а саме не то, що при прийнятті рішень у справах про коригування митної вартості неодноразово висловлюватись наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: "У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування с ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою мері у умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта".

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі №815/4132/17, уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.

Суд наголошує, що вартість товару, зазначена у експортній декларації постачальника.

У рішенні про коригування митної вартості митним органом вказано, що вартість товарів згідно копії митної декларації країни відправлення від 25.10.2022 р. не відповідає вартості товарів згідно інвойсу.

Митна декларація країни відправлення була складена у Польщі постачальником і вартість товарів в декларації зазначена в злотих. Вартість же товарів в інвойсі вказана у євро.

Відповідачу в заяві в порядку ст. 55 МК України вих. №; 06/12 від 14.12.2022 р. позивачем було надано роз`яснення щодо порядку формування вартості товару в експортній декларації, а також додатково надано лист виробника POLMOstrowSp.zo.o.

Проаналізувавши зазначений лист вих. №; 06/12 від 14.12.2022 р., суд дійшов висновку, що розбіжностей між вартістю товарів згідно митної декларації країни відправлення та інвойсом не має.

Щодо вартості транспортно-експедиційних послуг, суд зазначає наступне.

Перевізник надав декларанту ТОВ "Авто Тренд" довідку про транспортні витрати. Згідно цієї довідки вартість перевезення з Польщі до п/п Ягодин - Дорогуськ складає 52 067,67 грн.; вартість перевезення з п/п Ягодин - Дорогуськ до м. Харків складає 97 932,33 грн. В довідці зазначено, що вартість навантаження товару входить до вартості перевезення. Декларант включив до митної вартості 52 067,67 грн. виходячи з наданої ТОВ "Авто Тренд" інформації від перевізника. Перевізник самостійно визначає вартість перевезення та узгоджує її з замовником транспортних послут.

На підтвердження вартості транспортування товару додатково було надано засвідчену належним чином копію акту виконаних робіт між ТОВ "Авто Тренд" та перевізником ФОП ОСОБА_1 .

Отже, сума витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 52 067,67 грн. підтверджена наступними документами: договором № 19/10 від 19.10.2022 р.; довідкою про витрати на транспортування вантажу від 24.10.2022 р.; рахунком на оплату перевезення № 1081 від 25.10.2022 р.; заявкою № 19/10 від 19.10.2022 р. та актом здачі приймання виконаних робіт № 1081 від 25.10.2022 р.

Проаналізувавши надані до суду документи, суд дійшов висновку, що позивачем надані всі документи, які містять необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. ТОВ "Авто Тренд" надані всі, передбачені ч. 2, 3 ст. 53 МК України документи, які підтверджують митну вартість товару. Подані документи не містили розбіжностей щодо вартісних та кількісних показників оцінюваного товару, також ознаки підробки документів відсутні й усі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.

Суд зазначає, що відповідач при визначенні митної вартості товару виходив з наявності підстав застосування резервного методу, виходячи з ваги товару без врахування особливостей окремих товарних позицій та відповідно. їх різної ціни за одиницю.

Митним органом при визначені вартості не були враховані особливості та найменування товару, а саме: товар у виробника має вартість з розрахунку за штуку, при таких умовах не можливо здійснювати розрахунок вартості виключно з урахуванням загальної маси товару: вартість товару митним органом визначена у розмірі 4,4908 євро за 1 кг., без врахування кількості товару в штучному вигляді.

Такий метод визначення вартості за масою товару також не враховує наступні данні: найменування отриманого товару: універсальний резонатор; резонатор: глушитель; труба приймальна; ремонтна труба глушителя і т. ін. з 330 різними артикулами та інші індивідуальні ознаки кожного з товарів.

Отже, суд дійшов висновку, що застосований відповідачем метод для визначення митної вартості виключно з урахуванням загальної маси товару не відповідає вимогам ст. 49, 50, 55, 58-63 МК України.

Наявність підстав застосування резервного методу, виходячи з ваги товару не обґрунтована у рішенні про коригування митної вартості товару.

Відповідно до розділу 2 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., в графі 33 рішення про коригування митної вартості при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України зазначається посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Також відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27 липня 2018 року по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити доклади) інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Як свідчить зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості, відповідач посилається на сторонню митну декларацію, яка стала джерелом інформації для прийняття рішення, а саме: МД № UА205030/2/24740 від 27.08.2022 р.

Проте у спірному рішенні окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

Також, суд зазначає, що застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, Верховний Суд визнав необґрунтованим, оскільки вважає, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Тому застосування Митницею за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, де вказані митні декларації різних суб`єктів господарювання, позивач вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, митницею такого порівняння зроблено не було.

Тобто наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у позовній заяві просив суд, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 9000,00 грн.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір про надання правової допомоги, звіт, акт та платіжне доручення.

Положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із незначною складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (, Акварельний провулок, буд. 1/3, с. Подвірки, Харківський район, Харківська область, 62371) до Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000097/2 від 28.10.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (, Акварельний провулок, буд. 1/3, с. Подвірки, Харківський район, Харківська область, 62371) суму судового збору у розмірі 3512, 45 грн (три тисячі п`ятсот дванадцять гривень сорок п`ять копійок) та суму витрат, пов`язаний із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 9000,00 грн. (дев`ять тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях