Справа № 240/18151/22
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/18151/22

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.35-45), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати Акт №31-22 випадку смерті, що стався 30 червня 2022 року o 11 год. 41 хв. Форми Нвс-5 та Акт №21-22 про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби Форми НПвс, що складені комісією, яка створена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №332/0/81-22-АГ від 02.07.2022 з метою з`ясування причин та обставин випадку смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести повторне розслідування випадку смерті та скласти акти Форми Нвс-5, Форми Нвс-1 по факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 штаб-сержант ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши, що випадок смерті вважається таким, що стався з штаб-сержантом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання ним обов`язків військової служби.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач є батьком ОСОБА_2 ; розслідування випадку смерті ОСОБА_2 проведено неповно з порушенням порядку його проведення; висновок акту про відсутність випадку смерті під час проходження служби ОСОБА_2 не відповідає фактичним обставинам справи; підстави для не складання акту форми Нвс-1 були відсутні; той факт, що відповідач не склав акт форми Нвс-1 порушує право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою від 29.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.53-79), в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що розслідування випадку смерті ОСОБА_2 було проведено повно і об`єктивно, у відповідності до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом МВС від 22.03.2016 № 199; оскільки смерть ОСОБА_2 наступила в реанімаційному відділенні Черкаської обласної лікарні, а причиною є захворювання, яке призвело до смерті, комісія вірно визначила, що випадок смерті є таким, що стався з ОСОБА_2 не під час виконання ним обов`язків військової служби. Відповідач також вказує , що поняття "проходження служби" є більш широким за поняття "виконання обов`язків військової служби".

Позивач відповіді на відзив не подав.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.62), то суд відмовляє в його задоволенні на підставі п.2 ч.6 ст. 262 КАС України, оскільки спір не відноситься до зазначеного в ч.4 ст. 12 КАС України, справа не є значної складності, характер спірних відносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а відповідача в клопотанні не довів протилежного.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом МВС від 22.03.2016 № 199 (далі - Інструкція № 199).

ОСОБА_1 є батьком штаб-сержанта Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 (а.с.15, 19), який з 28.04.2022 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23) та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Черкаси (а.с.16).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 109 від 30.06.2022 (а.с17) ОСОБА_2 помер в стаціонарі комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна лікарня", причина смерті - набряк головного мозку.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.07.2022 № 332/0-81-22-АГ (а.с.25,66) була призначена комісія для проведення розслідування випадку смерті штаб-сержанта ОСОБА_3 .

За наслідками проведеного розслідування відповідачем складено, та затверджено відповідною особою:

- Акт (Форма Нвс-5) від 25.07.2022 № 31-22 випадку смерті, що стався 30 червня 2022 року о 11 год. 41 хв. (а.с.26-31, 63-65), де зробили висновок: "Випадок смерті вважається таким, що стався з штад-сержантом ОСОБА_4 не під час виконання ним обов`язків військової служби" та вирішили скласти акт форми НПвс;

- Акт (Форма НПвс) від 25.07.2022 № 31-22 про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (а.с.29-31, 75-77).

Позивач вважаючи, що син помер під час виконання обов`язків військової служби, звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції № 199, розслідування проводиться у разі у разі смерті військовослужбовця.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції № 199 передбачено, що у випадку смерті військовослужбовця комісія призначається наказом Адміністрації Держприкордонслужби або її територіального органу за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби, яке оформлюється наказом Адміністрації Держприкордонслужби, яка відповідно до п 8 вказаного розділу зобов`язана визначити, чи стався нещасний випадок з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби.

В Розділі ІІ Інструкції № 199 зазначено:

"15. За результатами розслідування комісія зобов`язана скласти:

акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався (додаток 1) (далі - акт форми Нвс-5);

акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 2) (далі - акт форми Нвс-1), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, або акт про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби (додаток 3) (далі - акт форми НПвс), якщо цей нещасний випадок (випадок смерті) визнано таким, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби.

...

17. Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) не складається про нещасний випадок (випадок смерті), який є наслідком:

вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння;

вчинення військовослужбовцем злочину, кримінального або адміністративного правопорушення, що встановлено рішенням суду або органів досудового розслідування чи органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення;

навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

Про наявність підстав для нескладення акта форми Нвс-1 (або акта форми НПвс) обов`язково зазначається в акті форми Нвс-5 із посиланням на відповідні документи, які додаються до першого примірника акта форми Нвс-5."

Аналіз вказаних норм, Додатку 1 до Інструкції № 199 свідчить про те, що за результатами розслідування факту смерті військовослужбовця повинен бути зроблений висновок, що нещасний випадок (випадок смерті) уважається таким, що стався з військовослужбовцем під час (не під час) виконання ним обов`язків військової служби, та прийнято рішення про складання (нескладення) акта форми Нвс-1 (акта форми НПвс).

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи не встановлено обставин, передбачених п. 17 Інструкції № 199 і при наявність таких обставин не зазначає відповідач, а тому в даному випадку відповідачем повинен був складений Акт форми Нвс-1 (або акт форми НПвс) про нещасний випадок (випадок смерті).

Для правильного вирішення справи, суд повинен встановити настала чи ні смерть ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 16 Розділу ІІ Інструкції № 199 Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В частині 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, що діяла на момент затвердження Інструкції № 199), і яка, у зв`язку з внесенням змін у цей Закон, на даний момент є частиною 4, зазначено :

"Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку."

Слід зазначити, що відповідно до п. 13 Розділу І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, тобто обов`язком військовослужбовця є піклування про своє здоров`я, яка передбачає в певних випадках перебування у лікувальному закладі.

Відповідно п. 58 Розділу ІІ Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу.

Судом на підставі вищезазначених актів від 25.07.2022 № 31-22 (а.с.63-65, 75-77), встановлено, що 22.06.2022 о 08 год.17 хв. до шикування на розвід штаб-сержант ОСОБА_2 втратив свідомість на території Головного центру підготовки особового складу, де він проходив військову службу, у зв`язку із чим відповідальним по відділу перепідготовки та підвищення кваліфікації особового складу лейтенантом ОСОБА_5 був викликаний автомобіль швидкої медичної допомоги, на якому ОСОБА_2 в цей же день 22.06.2022 було транспортовано до лікувального закладу та госпіталізовано до реанімаційного відділення Черкаської обласної лікарні, в якій він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановлені обставини справи свідчать про те, що військовослужбовця ОСОБА_2 для збереження його життя і здоров`я, запобігання захворюванням 22.06.2023 було направлено за наказом відповідного командира до лікувального закладу, в якому він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто ОСОБА_2 перебуваючи в день смерті 30.06.2022 в лікувальному закладі, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважаються таким, що виконував обов`язки військової служби, а тому його смерть настала під час виконання ним обов`язків військової служби.

Таким чином висновки, зроблені відповідачем в акті від 25.07.2022 № 31-22 випадку смерті, що стався 30 червня 2022 року о 11 год. 41 хв., не відповідають встановленим обставинам і діючому законодавству.

Враховуючи наведене, суд вважає, що складені відповідачем акти (Форма Нвс-5) від 25.07.2022 № 31-22 випадку смерті, що стався 30 червня 2022 року о 11 год. 41 хв., акт (Форма НПвс) від 25.07.2022 № 31-22 про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби, є протиправними і підлягають скасуванню, і для повного захисту прав і інтересів позивача, відповідача належить зобов`язати скласти акт форми Нвс-1 про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби.

Щодо твердження відповідача, що поняття "проходження служби" є більш широким за поняття "виконання обов`язків військової служби", то суд з цим погоджується, але це ніяким чином не є підтвердженням правильності висновків відповідача, зробленим за наслідками розслідування, оскільки Інструкцією № 199 не передбачено складання актів про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час/не під час проходження служби.

Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 .) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601.) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати складені Адміністрація Державної прикордонної служби України акти (Форма Нвс-5) від 25.07.2022 № 31-22 випадку смерті, що стався 30 червня 2022 року о 11 год. 41 хв., акт (Форма НПвс) від 25.07.2022 № 31-22 про випадок смерті.

Зобов`язати Адміністрація Державної прикордонної служби України скласти акт форми Нвс-1 про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк