Справа № 600/4475/22-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4475/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Елана" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Елана" (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України від 14.12.2022 року про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000205/2 через її протиправність;

- скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001468 від 14.12.2022 через її безпідставність.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з винесеним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що винесені з порушенням чинного законодавства, а викладені у них обставини та підстави порушення митних правил не відповідають дійсності, відтак відповідач протиправно здійснив коригування заявленої митної вартості товару та визначив таку вартість за резервним методом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що подані декларантом до митного оформлення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та документально не підтверджують заявлену митну вартість.

Таким чином, митний орган не вбачав за можливе визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору) та визначив митну вартість за резервним методом.

Позивач, не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві, подав до суду відповідь на відзив, у якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

01 червня 2021 року між Приватним підприємством "Елана" та юридичною особою JARMAG Sp.z o.o укладено Контракт №ST05/2021 на поставку товару.

Згідно п.п. 1.2 Контракту умови поставки FCA/DAP або зазначають у фактурі/інвойсі на кожну окрему поставку.

П.п. 4.1 Контракту передбачено, що увесь товар повинен бути упакований і промаркований згідно технічних специфікацій виробника товару. Упаковка повинна забезпечувати збереженість товару при звичайних та належних умовах транспортування вантажу.

Відповідно до Інвойсу №22К00381 від 08.12.2022 року, виданого JARMAG, на адресу позивача поставлятиметься штапельне волокно на загальну суму 30450,00 дол. США.

13.12.2022 року позивач, через посередника КП «Укрброксервіс», подало до Чернівецької митниці Держмитслужби України митну декларацію №UA08U4, згідно якої заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи.

14 грудня 2022 року Чернівецькою митницею Держмитслужби України, за результатами розгляду митної декларації типу №UA08U4 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000205/2, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано позивача подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості.

Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні UА408000/2022/000205/2 від 14 грудня 2022 року митний орган зазначає ч.2 та ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- у п.п. 1.2 Контракту від 01.06.2021 року №ST05/2021 умови поставки FCA/DAP, або зазначають у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему поставку, відповідно до інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 зазначено умови поставки СРТ Kelmentsy, а у гр. 20 МД від 13.12.2-2022 року №UA08U4 вказано DAP UA Kelmentsy;

- у п. 4 Контракту від 01.06.2021 року №ST05/2021 йдеться про наявність упаковки та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- в інвойсі від 08.12.2022 №22К00381 заявлена вартість перевезення 2500,00 дол. США. Документів, які б підтверджували заявлене числове значення не надано. Також у гр. 31 МД від 13.12.2-2022 року №UA08U4 наведений такий опис товару: "Поліефірне (поліестер) штапельне волокно. Solid Super A 6DEN/64mm, чорного кольору", а відповідно до інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 вказано, що поліефірне штапельне волокно є регенерованим, про що у гр. 31 вищевказаної МД не зазначено, що викликає сумніви у повноті опису товару.

З огляду на вищевказане, митний орган зазначив, що декларантом неправильно проведено розрахунок митної вартості товару та не підтверджено у встановленому МК порядку заявлений рівень митної вартості товарів.

Таким чином, не вбачалося можливим визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору).

Шляхом обміну електронними повідомленнями відбулася процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митої вартості товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не використано через відсутність інформації у митного органу щодо операцій імпорту в Україну ідентичних товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не використано у зв`язку із відсутністю у митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання та додавання не використано у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо основи для віднімання/додавання вартості.

Митну вартість визначено за резервним методом.

За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості товару по МД №204020/2022/28817 від 30.09.2022 року, рівень митної вартості 1,87$/кг.

У зв`язку з прийнятим рішенням про коригуванням митної вартості товару UА408000/2022/000205/2, Чернівецькою митницею було сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001468 від 14.12.2022 року.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000205/2 від 14.12.2022 року та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001468 від 14.12.2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України.

Так, статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За приписами пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частини 5 цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У відповідності до частини 6 зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно обставин цієї справи, між сторонами виник спір щодо правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та, відповідно, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Так, судом встановлено, що за результатами розгляду митної декларації позивача №UA08U4 митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000205/2, згідно якого визначив митну вартість товарів за резервним методом у зв`язку із тим, що подані декларантом до митного оформлення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та документально не підтверджують заявлену митну вартість.

Суд не погоджується із такими висновками митного органу з огляду на наступне.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що у п.п. 1.2 Контракту від 01.06.2021 року №ST05/2021 умови поставки FCA/DAP, або зазначають у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему поставку, відповідно до інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 зазначено умови поставки СРТ Kelmentsy, а у гр. 20 МД від 13.12.2-2022 року №UA08U4 вказано DAP UA Kelmentsy.

Варто зазначити, що у п.п. 1.2 Контракту дійсно передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FCA/DAP або зазначаються у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему поставку товару.

Тобто Контрактом визначено, що поставка товару може здійснюватися як на умовах FCA/DAP, так і на умовах, визначених у Інвойсі.

Як вбачається з Інвойсу від 08.12.2022 №22К00381, умовами поставки визначено CPT, Kelmentsy.

Із змісту адміністративного позову також вбачається, що поставка товару відбулась продавцем на умовах CPT, UA Kelmentsy.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поставка товару згідно Інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 відбулась на умовах CPT, UA Kelmentsy, що не суперечить вимогам Контракту.

Суд критично розцінює висновки митного органу, викладені у відзиві та оскаржуваному рішенні, стосовно того, що зазначення у гр. 20 МД від 13.12.2022 року №UA408020/2022/064008 умов поставки DAP UA Kelmentsy вказує на неточність даних в товаросупровідних документах, оскільки декларантом належним чином було підтверджено, що поставка товару згідно Інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 відбулась на умовах CPT, Kelmentsy.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні вказано, що у п. 4 Контракту від 01.06.2021 року №ST05/2021 йдеться про наявність упаковки та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано.

Відповідно до п.п. б п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, як вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами.

Однак, у позовній заяві зазначено, що наведені вище зауваження митного органу є безпідставними, оскільки відповідно до умов поставки СРТ продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання на момент постачання товару в пункт призначення.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що в рахунку-фактурі (інвойсі) зазначена ціна товару із врахуванням вартості упаковки та маркування, з чим суд і погоджується.

Таким чином, зважаючи на п.п. б п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, суд приходить до висновку, що у декларанта не було обов`язку додатково надавати митному органу документи на підтвердження включення вартості упаковки та маркування товару до заявленої митної вартості, оскільки такі складові митної вартості були включені продавцем у загальну вартість товару, яка зазначена у Інвойсі.

Поряд з цим, митний орган у оскаржуваному рішенні також зазначив, що в Інвойсі від 08.12.2022 №22К00381 заявлена вартість перевезення 2500,00 дол. США. Документів, які б підтверджували заявлене числове значення не надано.

Однак, суд звертає увагу, що законом не визначено доказ (докази), виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що поставка товару здійснювалась на умовах СРТ, згідно яких всі витрати по перевезенню та доставці товару до пункту призначення покладаються на продавця, суд приходить до висновку, що зазначення продавцем у Інвойсі вартості перевезення товару у розмірі 2500,00 дол. США належним чином підтверджує такі витрати.

За таких обставин, суд відхиляє наведені вище аргументи митного органу, оскільки витрати по перевезенню у розмірі 2500,00 дол. США, які покладалися на продавця згідно умов поставки, були зазначені останнім у Інвойсі, що, в свою чергу, підтверджує понесення ним таких витрат.

Окрім цього, митний орган також зазначив, що у гр. 31 МД від 13.12.2022 року №UA408020/2022/064008 наведений такий опис товару: "Поліефірне (поліестер) штапельне волокно. Solid Super A 6DEN/64mm, чорного кольору", а відповідно до Інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 вказано, що поліефірне штапельне волокно є регенерованим, про що у гр. 31 вищевказаної МД не зазначено, що викликає сумніви у повноті опису товару.

Проте, суд зазначає, що опис товару в гр. 31 МД від 13.12.2022 року №UA408020/2022/064008 та у Інвойсу від 08.12.2022 №22К00381 є фактично ідентичним і не викликає жодних сумнівів у описі товару.

До того ж, зазначення у Інвойсі про те, що штапельне волокно є регенерованим, жодним чином не суперечить опису товару, про який зазначено у гр. 31 МД від 13.12.2022 року №UA408020/2022/064008, а лише доповнює такий опис в контексті регенерування штапельного волокна.

При цьому, митний орган взагалі не зазначив у оскаржуваному рішенні, як саме відомості про регенерування товару впливають на визначення заявленої митної вартості товару.

Отже, суд відхиляє наведені вище аргументи митного органу.

При вирішенні даного спору суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Зі змісту оскаржуваного рішення та поданого відзиву вбачається, що шляхом обміну електронними листами відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Однак, жодних доказів на підтвердження реальності проведення процедури консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів відповідачем в ході судового розгляду не надано.

Суд звертає увагу, що формальне посилання митного органу в рішенні на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.05.2022 року у справі №809/506/17 та від 14.06.2022 року у справі №809/257/17, яку суд враховує в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, посилання митного органу на те, що у оскаржуваному рішенні між ним та декларантом відбулась процедура консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, є безпідставними, оскільки проведення такої консультації не підтверджується жодним доказом.

З огляду на викладене, а також зважаючи на протиправність аргументів митного органу, викладених у оскаржуваному рішенні, на думку суду, працівники митного органу протиправно не застосували перший метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначили митну вартість товарів за резервним методом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000205/2 від 14.12.2022 року є протиправним, а відтак наявні правові підстави для його скасування.

Решта доводів учасників справи, в тому числі зазначені відповідачем у відзиві, не спростовують висновків суду щодо протиправності винесеного відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Зважаючи на протиправність прийнятного рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000205/2 від 14.12.2022 року, наявні підстави й для скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001468 від 14.12.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 4962,40 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, то суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 4962,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000205/2 від 14.12.2022 року.

3. Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001468 від 14.12.2022 року.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства "Елана" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судові витрати - судовий збір в сумі 4962,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Приватне підприємство "Елана" (вул. Рокитянська, 26, м. Чернівці, 58000, Код )

Відповідач - Чернівецька митниця Державної митної служби України (вул. Руська, 248-М, м. Чернівці, 58023, Код )

Суддя І.В. Маренич