Справа № 335/1693/23
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1693/23 2-а/335/58/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника Дерев`янко Ірини Олександрівни до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 в особі представника Деревёянко І.О. звернулась до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 19.01.2023 року був складений протокол про адміністративне правопорушення (серія ВАБ № 679429), згідно якого слідує, що: «19.01.2023 Позивач здійснила реалізацію товару, пачку цигарок неповнолітній особі. 07. 02. 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 126 у справі про адміністративне правопорушення, якою Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 6800 грн. Копію постанови Позивач отримала рекомендованим листом 17. 02. 2023 року. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню ,а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, з огляду на таке. Комісія ухвалила оскаржувану постанову на підставі доказів, досліджених в ході проведення засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Збаразької міської ради під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року, Позивач була відсутня, оскільки запрошення на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення не отримувала. Тож на засідання адміністративної комісії не заявилась, і не була належним чином повідомлена про час та місце його проведення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що пояснення Позивача відібрані на окремому аркуші.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що комісією досліджувались пояснення Позивача. Однак Позивач зауважує, що жодних пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надавала, ні в самому протоколі, ні на окремому аркуші. Тож, при складанні протоколу письмові пояснення у позивача не відбирались, а також відсутні будь-які зазначення у протоколі про те, що позивач відмовилась надавати пояснення. Свідки при складанні протоколу відсутні. Поняті при складанні протоколу відсутні. Позивач вважає, що Відповідачем не доведена вина Позивача. Позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки відсутні будь-які докази того, що Позивач є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування чи є суб`єктом господарювання зі здійснення діяльності з торгівлі або громадського харчування, а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення наявні порушення прав позивача, визначені КУпАП, оскільки пояснення від неї не відбирались та, відповідно, не досліджувались, Позивач не була належним чином повідомлена про час та місце проведення засідання адміністративної комісії. Позивач вважає, що факту реалізації неповнолітній особі алкогольного напою саме позивачем не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, з огляду на відсутність в оскаржуваній постанові посилання на порушення позивачем нормативно-правових актів, які є підставою для адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, а також порушень, допущених при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є правові підстави вважати про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а тому просила суд визнати протиправною і скасувати 07.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 28.02.2023 поновлено позивачу строк для звернення до суду із позовом, прийнято до розгляду даний адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання.

15.03.2023 року від Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві зазначає, що під час розгляду матеріалів адміністративної справи встановлено, що 19.01.2023 року, о 13:25 годині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію товару, а саме пачку цигарок марки «Вінстон ХS» у кількості однієї пачки, неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року, ОСОБА_1 19.01.2023 року о 13 год. 25 хв., перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де остання працює, здійснила реалізацію товару, а саме пачку цигарок марки «Вінстон ХS» у кількості однієї пачки, неповнолітньому.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті, яке відбулось 07.02.2023 року, порушниця ОСОБА_1 , не з`явилась.

Адміністративною комісією при Запорізькій міській раді під час розгляду справи досліджувалися наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , рапорт реєстрації ЄО, фото та відео матеріали.Відповідно до матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 провину не визнала, однак не заперечувала той факт, що здійснила продаж цигарок покупцю, повноліття якого в неї сумнівів не викликало.

З пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 , опитаного у присутності матері ОСОБА_3 , вбачається, що він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та замовив цигарки марки «Вінстон XS». Продавець віком поцікавилась, але не впевнилась у повнолітті та здійснила продаж замовлення.

Таким чином, комісія вважає доведеним факт продажу гр. ОСОБА_1 цигарок марки «Вінстон ХS», що позивачем і не заперечується. Зазначене підтверджується поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , наявним в матеріалах справи фото та відеоматеріалами. протоколом ВАБ № 679429 від 19.01.2023 зафіксовано факт продажу 19.01.2023, о 13:25 годині, позивачем, здійснила реалізацію товару, а саме пачку цигарок марки «Вінстон ХS» у кількості однієї пачки, неповнолітньому. Даний протокол містить підпис позивача. В протоколі зафіксовано клопотання від ОСОБА_1 про обмеженням попередження. До протоколу додані пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші.

До протоколу долучено письмові пояснення свідка правопорушення - ОСОБА_2 з яких вбачається, що останній придбав 19.01.2023 року близько 13:25 години в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » пачку цигарок марки «Вінстон XS тонкі».

Дослідивши долучений до матеріалів справи диск, встановлено факт продажу пачку цигарок марки «Вінстон ХS» за ціною 77,0 грн, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, факт продажу позивачем 19.01.2023 року о 13:25 години пачку цигарок марки «Вінстон ХS», неповнолітньому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , рапортом ЄО, фото та відеоматеріалами, які є належними та допустимими доказами у розумінні названих положень КУпАП та КАС України.

Таким чином, повно та всебічно розглянувши справу, об`єктивно встановивши обставини вчинення правопорушення, оцінивши докази, врахувавши особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, адміністративна комісія, встановила вину позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року, яка доведений поза розумним сумнівом, а тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

28.03.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач позов підтримав і просив задовольнити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як випливає зі змісту спірної постанови від 07.02.2023 № 126 , 19.01.2023 о 13: 25 год за адресою: м.Запоріжжя, вул. С.Синенка, буд.59 в магазині «Бомбей», ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці, здійснила реалізацію товару, а саме, пачку цигарок марки «Вінстон XS сині» у кількості однієї пачки неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 6800,00 грн.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Суб`єктом даного правопорушення, виходячи із диспозиції даної норми, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

За приписами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених вп,7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст.251 КУпАП визначено, що доказами б справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото» і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. На цьому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи, повинен містити вказівку на дату, час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть. У контексті ч. 2 ст. 156 КУпАП опис обставин, крім згаданого вище, має містити ідентифікуючі дані особи, якій продано алкогольні, слабоалкогольні напої або тютюнові вироби (прізвище, ім`я, по батькові, повна дата народження), а також кількісні й вартісні характеристики проданого напою чи виробу.

Так, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Як убачається із матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за продаж у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 цигарок неповнолітньому ОСОБА_4 .

Відповідачем досліджено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , рапорт реєстрації ЄО, фото та відео матеріали.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» котра встановлює обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

Частиною четвертою ст. 15-3 вказаного Закону встановлено, що якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 15-3 цього ж Закону, у разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння такій особі забороняється.

Частина 2 ст.156 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють правила торгівлі, у тому числі, тютюновими виробами, тому в оскаржуваній постанові адміністративна комісія повинна була б посилатися на норми ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", що у оспорюваній постанові відсутнє.

Згідно з пунктом 2 цієї норми, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

Тобто фактично предметом адміністративного правопорушення, за яке накладено стягнення на позивача, є тютюнові вироби, а об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у продажі тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Таким чином, і у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, порушення якого допущено особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.

У порушення ч. 2 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить посилання на пункт, частину, статтю, тощо нормативно-правового акту, який регулює правила торгівлі тютюновими виробами та який був порушений позивачем. Адміністративною комісією вказаний факт був залишений поза увагою.

Сам по собі продаж товарів в магазині, як оплатна передача майна однією особою у власність іншій особі врегульована законодавчими нормами.

Окрім того, належними доказами реалізації товару можуть слугувати виключно розрахункові документи, що відображають інформацію про здійснену господарську операцію.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, копія яких долучена представником відповідача до відзиву, не містить належних та допустимих доказів того, що було здійснено реалізацію тютюнових виробів у певний час та певну дату, і така реалізація була здійснена саме позивачем.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18.

В матеріалах справи наявні фото, які не доводять фактів описаних у фабулі протоколу, оскільки фото невідомих людей не доводить фактів описаних у фабулі протоколу. Коли, ким, чим, де та за яких обставин зроблено це фото встановити неможливо. Крім цього незрозуміло, що засвідчує це фото - двоє невідомих людей , один до одного повернутий спиною, не може бути доказом, адже не доводить того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінують, адже немає доказів, що вказують на те, що саме вона, а не інша особа здійснила продаж.

Щодо відеоматеріалу, долученому відповідачем до відзиву в якості доказу, взагалі не зрозуміло, хто на відео зображений, факту продажу не зафіксовано, ані продавця, ані покупця на відео не знято.

Рапорт поліцейського не може братися до уваги, так як вказана особа є ініціатором складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже є заінтересованою особою у результатах розгляду справи.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року, який складений відносно позивача за ч.2 ст.156 КУпАП, не зазначено інформації про вилучення будь-яких тютюнових виробів, про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару, що "поза розумним сумнівом" підтверджував би продаж вказаного товару, відсутні поняті, свідки та потерпілий, як і не зазначено засоби здійснення будь якої відеофіксації, яку відповідачем долучено до відзиву.

Крім того, в матеріалах справи щодо позивача відсутні жодні належні та допустимі докази про його статус, як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу тощо), не містяться посилання на такі докази і в постанові від 07.02.2023 року, у протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 є реалізатором без жодного підтвердження вказаних обставин.

Отже, не підтверджено відповідними документами чи являлася ОСОБА_1 19.01.2023 року продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не встановлено дійсного власника даного магазину та не опитано останнього з приводу продавців та графіку їх роботи.

Крім того, згідно протоколу засідання адміністративної комісії при виконкомі від 07.02.2023 року вбачається, що на засіданні комісії сторони не заслуховувалися, а згідно постанови комісія посилається на пояснення неповнолітньої особи, які долучені до адміністративного матеріалу, однак цей неповнолітній не є свідком цієї події, оскільки протокол серія ВАБ № 679429 від 19.01.2023 року не містить додатків та містить зазначення про відсутність свідків події.

Посилання органу, що розглядає справу на письмове пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, на думку суду, є недостатнім.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Разом із тим, орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не має права самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу, що є неприпустимим.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Основним джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме він є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена за відсутності достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 у день, час та місці, які зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, здійснювала продаж тютюнових виробів неповнолітній особі, позивачу пред`явлено неконкретне обвинувачення, що порушує її право на захист, суд доходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, що у свою чергу свідчить про неправомірність винесеної відносно останньої постанови про накладення адміністративного стягнення та обумовлює необхідність її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а позов - підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

ОСОБА_1 були понесені витрати на оплату судового збору на суму 536,80 грн.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 536,80грн

Керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Дерев`янко Ірини Олександрівни до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №126 від 07.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у розмірі 6800 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської . ради (, юридична адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань, витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 13.04.2023 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова