Справа № 300/8311/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/8311/21 пров. № А/857/1151/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (суддя Панікар І.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, повний текст складено 13.12.2022) у справі № 300/8311/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Шкіри» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Шкіри" (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 21.09.2021р. №006443/0705, №006445/0705.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ДПС в Івапано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що в даному випадку за відсутності будь-яких первинних документів під час проведення перевірки, судом фактично проведено документальну перевірку на підставі документів, які долучені до матеріалів судової справи, в той же час які не були предметом дослідження перевіряючими, відтак вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до норм податкового законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 09.07.2021 року за № 1721, № 1722, від 26.07.2021 року № 1887 працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в період з 13.07.2021 року по 09.08.2021 року проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Світ Шкіри" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами даної перевірки складено акт за № 4555/09-19-07-05/32624277 від 16.08.2021 року, згідно якого зазначено про порушення позивачем, зокрема:

- п.44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, п.5, п.7, п.8, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 дохід затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999 року, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 зобов`язання затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, ст. 1, ст. 4 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 346015 грн., в тому числі по періодах: 2018 рік 346015 грн.;

- п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено факт неподання/несвоєчасного подання ТОВ "Світ Шкіри" до податкового органу повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (форма № 20-ОПП), які використовувались підприємством в господарській діяльності.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції, 01.09.2021 року ТОВ "Світ Шкіри" направлено заперечення до акту перевірки № 4555/09-19-07-05/32624277 від 16.08.2021 року та за результатами розгляду якого, відповідачем надано відповідь № 9682/6/09-19-07-05-19 від 17.09.2021 року, в якій зазначено, що пункт 1 висновку акту перевірки №4555/09-19-07-05/32624277 від 16.08.2021 року необхідно викласти в наступній редакції: п.44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, п.5, п.7, п.8, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 дохід затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999 року, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 зобов`язання затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, ст. 1, ст. 4 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 448256 грн., в тому числі по періодах: 2018 рік 448256 грн..

В подальшому, на підставі вказаного вище акту перевірки №4555/09-19-07-05/32624277 від 16.08.2021 року, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.09.2021 року:

- № 006443/0705, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 560320 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 448256 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 112064 грн.;

- № 006445/0705, яким застосовано штрафні санкції в сумі 6120 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції.

За результатами оскарження в адмінстративному порядку вказаних податкових повідомлень-рішень, рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 30.11.2021 року № 27094/6/99-00-06-01-01-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін..

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів зазначає наступне.

Згідно підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи, поряд з іншим, мають право проводити документальні (планові) перевірки.

Підстави перевірки, її зміст, обсяг, строки, порядок проведення, оформлення результатів актом перевірки та вручення його платнику податків, винесення податкових повідомлення-рішень визначені положеннями абзаців 1, 2 і 5 підпункту 75.1.2, пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.2, 77.4, 77.7, 77.9 статті 77, абзаців 1, 4 пункту 86.3 статті 86, пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України.

Як вбачається з акту перевірки №4555/09-19-07-05/32624277 від 16.08.2021, відповідач зробив висновки про заниження позивачем податку на прибуток всього в сумі 346015 грн., в тому числі по періодах: 2018 рік 346015 грн., проте в подальшому, відповідно до змісту відповіді на заперечення № 9682/6/09-19-07-05-19 від 17.09.2021 року, свої висновки змінив, вказавши, що позивачем занижено податок на прибуток всього в сумі 448256 грн., в тому числі по періодах: 2018 рік 448256 грн.

Крім цього, в акті перевірки податковим органом зазначено, що до перевірки не представлено документів щодо підтвердження реальності проведення операцій з транспортування товару від ТОВ "Світ Шкіри" до ТОВ "Келайн-Пром" та ТОВ "Браун Брідж" (товарно-транспортні накладні на перевезенняі, транспортного експедирування та документи про їх виконання тощо). За таких обставин, неможливо підтвердити факт передачі товару від постачальника до покупця.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи містяться усі обов`язкові первинні документи, які підтверджують факт господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Судом встановлено, що відповідно умов укладеного договору від 10.12.2018 року 10/12ХМ між ТОВ "Світ Шкіри" (постачальник) та ТОВ "Келайн-Пром" (покупець) виникли правовідносини, предметом яких була передача у власність покупця хімічних матеріалів, за який останній зобов`язувався сплатити на умовах такого договору.

Відповідно до пунктів 2.2, 3.2 та 3.3 цього договору, товар, що є предметом цього договору поставляється покупцю частинами товарними партіями. Під товарною партією сторони розуміють товар, визначений в окремій накладній. Поставка кожної партії товару здійснюється на підставі накладної. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що відвантажується, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана в накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником.

Всі витрати, пов`язані з поставкою товару на склад покупця несе сам покупець (пункт 2.6 цього договору).

Згідно пункту 6.5 договору, постачальник платник ПДВ, зобов`язується надати покупцю належну оформлену податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови, щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з накладної № 22 від 13.12.2018 року, ТОВ "Світ Шкіри" відвантажило ТОВ "Келайн-Пром" хімічні матеріали на загальну суму 641487,24 грн., в тому числі ПДВ 106914,54 грн..

Також, 13.12.2018 року ТОВ "Світ Шкіри" виписало ТОВ "Келайн-Пром" рахунок № 13.12 на оплату товару на загальну суму 641487,24 грн., в тому числі ПДВ 106914,54 грн..

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного рахунку, ТОВ "Келайн-Пром" проведено розрахунок за товар у відповідності до пункту 4.4 договору, тобто зарахуванням грошових коштів з банківського рахунку ТОВ "Келайн-Пром" на банківський рахунок позивача, що підтверджується банківською випискою, сформованою 14.12.2018 року.

В подальшому, на виконання приписів Податкового кодексу України позивачем подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 8 від 13.12.2018 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією № 1 від 14.12.2018 року.

Крім цього, відповідно до умов укладеного договору від 21.11.2018 року 21/11ХМ між ТОВ "Світ Шкіри" (постачальник) та ТОВ "Краун Брідж" (покупець) виникли правовідносини, предметом яких була передача у власність покупця хімічних матеріалів, за який останній зобов`язувався сплатити на умовах такого договору.

Відповідно до умов пунктів 2.2, 3.2 та 3.3 цього договору, товар, що є предметом цього договору поставляється покупцю частинами товарними партіями. Під товарною партією сторони розуміють товар, визначений в окремій накладній.

Поставка кожної партії товару здійснюється на підставі накладної. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що відвантажується, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана в накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником.

Всі витрати, пов`язані з поставкою товару на склад покупця несе сам покупець (пункт 2.6 цього договору).

Згідно пункту 6.5 договору, постачальник платник ПДВ, зобов`язується надати покупцю належну оформлену податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови, щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом першої інстанції вірно досліджено накладну № 16 від 26.11.2018 року, згідно якої ТОВ "Світ Шкіри" відвантажило ТОВ "Краун Брідж" хімічні матеріали на загальну суму 354000,00 грн., в тому числі ПДВ 59000,00 грн.; накладну № 18 від 05.12.2018 року, відповідно до якої позивач відвантажив ТОВ "Краун Брідж" хімічні матеріали на загальну суму 367729,32 грн., в тому числі ПДВ 61288,22 грн.; накладну № 27 від 17.12.2018 року, відповідно до ТОВ "Світ Шкіри" відвантажило ТОВ "Краун Брідж" хімічні матеріали на загальну суму 475378,20 грн., в тому числі ПДВ 79229,70 грн.; накладну № 28 від 19.12.2018 року, згідно якої ТОВ "Світ Шкіри" відвантажило ТОВ "Краун Брідж" хімічні матеріали на загальну суму 651712,84 грн., в тому числі ПДВ 108618,81 грн..

З матеріалів даної справи судом встановлено, що ТОВ "Світ Шкіри" виписало ТОВ "Краун Брідж" рахунки на оплату товару: № 06.12 від 05.12.2018 року на суму 367729,32 грн., в тому числі ПДВ 61288,22 грн.; № 017/12 від 17.12.2018 року на суму 475378,20 грн., в тому числі ПДВ 79229,70 грн.; № 19/12 від 19.12.2018 року на суму 651712,84 грн., в тому числі ПДВ 108618,81 грн..

В подальшому, на підставі вищевказаних рахунків, ТОВ "Краун Брідж" проведено розрахунок за товар у відповідності до пункту 4.4 договору, тобто зарахуванням грошових коштів з банківського рахунку ТОВ "Келайн-Пром" на банківський рахунок позивача, що підтверджується банківськими виписками від 23.11.2018 року, від 30.11.2018 року, 14.12.2018 року та від 18.12.2018 року .

На виконання приписів Податкового кодексу України позивачем подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 26.11.2018 року за № 22, від 05.12.2018 року за № 2, від 17.12.2018 року за № 16 та від 19.12.2018 року за № 19. Вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1, 223-230).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 за №996-ХІV (надалі по тексту також Закон №996-ХІV) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88 (надалі по тексту також Положення №88).

Положеннями статті 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина 2 статті 3 Закону №996-ХІV).

Згідно статті 4 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні господарські операції оформлені і підтверджені договорами купівлі-продажу, накладними, рахунками, податковими накладними та банківськими виписками, які містять: назву документа; дату і місце його складання; назву суб`єкта господарювання, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; найменування товару; одиницю виміру господарської операції; вартість певної одиниці виміру і загальну вартість поставки; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та дані, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що відповідає вимогам до первинних документів, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність або помилковість даних у окремих товарно-транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом - не свідчить про нереальність господарської операції як такої.

Відповідно до правової позиції, визначеної Верховним Судом у постанові від 15.05.2019 року у справі №804/12339/13-а, товарно-транспорті накладні не є первинними документами, які використовуються в бухгалтерському обліку щодо обліку господарських операцій з купівлі-продажу (поставки товару). Таку функцію вони мають тільки при оподаткуванні операцій за договорами перевезення.

Фактично ТТН може бути лише доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується представленими товариством до перевірки первинними бухгалтерськими документами (видатковими і податковими накладними, договорами поставки, банківськими виписками і платіжними документами), які відповідають вимогам, передбачених частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять вичерпні і необхідні дані, втому числі щодо самого факту переміщення/постачання товару.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що всі перелічені документи, які були надані контролюючому органу під час перевірки та суду під час розгляду цієї адміністративної справи, є належними та допустимими доказами в підтвердження господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Згідно пункту 85.6 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Разом з тим, жодного акту про ненадання документів у ході перевірки складено не було та в акті перевірки не зазначено, що відповідно спростовує висновки контролюючого органу про відсутність окремих первинних документів.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагентів позивача, оскільки, така інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності ТОВ "Келайн-Пром" та ТОВ "Краун Брідж", без оцінки їх спільної діяльності з позивачем, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій.

Податковий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час проведення перевірки ТОВ "Світ Шкіри" не проводились зустрічні звірки, не направлялись запити до органів державної влади, які володіють відповідною інформацією і згідно закону ведуть її облік по юридичних особах контрагентах позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. Правомірність нарахування сум грошового зобов`язання не може мотивуватися виключно даними податкової інформації. Податкова інформація має оцінюватись судом з урахуванням інших доказів у справі.

Слід зазначити, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Щодо посилань відповідача про безтоварність операцій у зв`язку з тим, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, то слід зазначити, що на підтвердження даних обставин відповідачем не надано належних та допустимих доказів, оскільки доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили. Суд звертає увагу на те, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.01.2020 року у справі №826/9569/18 зазначив, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Відтак, необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 №73, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) це звіт про доходи, витрати і фінансові результати діяльності підприємтсва та сукупний дохід.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) ТОВ "Світ Шкіри" за 2018 рік (Форма 2) сформований на підставі таких доходів:

1) рядок 2000 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становить 77710661,64 грн., з яких: 71742957,92 грн. дохід від реалізації готової продукції, який відображено в журналі ордері і відомості по рахунках 3612 Розрахунки з вітчизняними покупцями (готова продукція) та 3622 Розрахунки з іноземними покупцями (готова продукція) за 2018 рік; 5967703,72 грн. дохід від реалізації товарів (запасів), який відображено в журналі ордері і відомості по рахунках 3611 Розрахунки з вітчизняними покупцями (товари) за 2018 рік, в тому числі 534572,70 грн. по ТОВ "Келайн-Пром" та 1540683,63 грн. по ТОВ "Краун Брідж".

2) рядок 2120 інші операційні доходи в розмірі 1343264,77 грн., які відображено у зведеній відомості по рахунку 71 Інші операційні доходи за 2018 рік, а саме: 105889,70 грн. по рахунку 711 Дохід від продажу-купівлі іноземної валюти; 158569,17 грн. - по рахунку 712 Дохід від продажу інших оборотних активів; 1077611,80 грн. - по рахунку 714 Дохід від операційної курсової різниці; 806,75 грн. - по рахунку 717 Дохід від списання кредиторської заборгованості; 387,35 грн. - по рахунку 719 Інші доходи від операційної діяльності;

3) рядок 2240 - інші доходи в сумі 436801,78 грн., які відображено у зведеній відомості по рахунку 74 Інші доходи за 2018 рік, а саме: 273461,53 грн. по рахунку 745 Дохід від безоплатно одержаних активів; 163340,25 грн. по рахунку 746 Інші доходи від звичайної діяльності.

Відтак, дохід від реалізації товарів за 2018 рік, в тому числі 534572,70 грн. по ТОВ "Келайн-Пром" та 1540683,63 грн. по ТОВ "Краун Брідж" позивачем включено до фінансової звітності за відповідний рік, та відповідно, як встановлено в ході розгляду даної адміністративної справи, зазначений дохід відображено в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік.

Вищевказана податкова звітність слугувала в подальшому базою для оподаткування ТОВ "Світ Шкіри" податком на прибуток.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що контролюючий орган помилково дійшов висновку про заниження ТОВ "Світ Шкіри" податку на прибуток, оскільки у спосіб винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач фактично здійснив подвійне оподаткування ТОВ "Світ Шкіри", визнавши іншим доходом надходження грошових коштів від ТОВ "Келайн-Пром" та ТОВ "Краун Брідж" на розрахунковий рахунок позивача від господарської операції, що не пов`язана із постачанням товарів., а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.09.2021 року за № 006443/0705, внаслідок чого, позов в цій частині підставно задовольнив.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 21.09.2021 року № 006445/0705 то слід зазначити, що до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 6120 грн. на підставі п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України за неподання/несвоєчасне подання до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням (форма №20-ОПП), які використовувались підприємством в господарській діяльності.

Відповідно до акту перевірки (т.1. а.с. 83) за формою № 20-ОПП товариством своєчасно не подано інформацію щодо 6 транспортних засобів придбаних в період 2017-2019 років та однієї земельної ділянки площею 0.15 га., договір оренди якої укладено в 2020 році.

Згідно пункту 63.3 статті 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно пунктів 8.1. та 8.2. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (форма 20-ОПП).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Разом з тим, відповідно до пункту 117.1 статті 117 ПК України, неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аналізуючи вищезазначену норму Податкового кодексу України, неподання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП щодо використання у господарській діяльності рухомого/нерухомого майна не передбачає відповідальність визначену статтею 117 Податкового кодексу України, згідно якої накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі 1020 гривень передбачено лише за неподання у строки та у випадках, передбачених Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до облікових даних платника податків.

Крім цього, суд першої інстанції вірно зазначив, що повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік, внаслідок чого, не є підставою для відповідальності згідно пункту 117.1 статті 117 ПК України.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 21.09.2021 року № 006445/0705 винесено необґрунтовано, внаслідок чого, підставно його визнав протиправним та скасував.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та прцесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 300/8311/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 10.04.2023