Справа № 503/362/23
Суддя: Вороненко Д. В.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 503/362/23
Провадження № 2-а/503/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регеша Олександр Валерійович, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на ті обставини, що 16.03.2023 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регешою О.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, шляхом винесення постанови Серії ЕАС № 6685445 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керуючі транспортним засобом марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив великогабаритний вантаж, а саме сільгосптехніку без супроводу автомобілем поліції, чим порушив п.22.5 ПДР. Згідно примітки до ст. 132-1 КУпАП наявність відповідного дозволу є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої цією статтею. Позивач зазначає, що надавав інспектору наявний у нього дозвіл № 2023-60 НГ, в змісті оскаржуваної постанови не вказано цього дозволу. У зв`язку з чим та враховуючи наявність в нього відповідного дозволу, то вважає відсутніми підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Крім того, позивач відзначає те, що в оскаржуваній постанові не наведені результати вимірювання габаритів ТЗ. На підставі вище викладеного позивач вважає своє притягнення до адміністративної відповідальності здійсненим за відсутності належних доказів та складу адміністративного правопорушення, а тому безпідставним та необґрунтованим. У зв`язку з чим та для захисту своїх прав позивач пред`явив до відповідача Департаменту патрульної поліції відповідний адміністративний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить суд скасувати постанову Серії ЕАС № 6685445 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 16.03.2023 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регешою О.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП; закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП; а також стягнути на його користь понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору та надання правової допомоги.

04.04.2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду із відкриттям провадження в адміністративній справі розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У змісті цієї ухвали судом було роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву ( відзиву) протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше часу на який призначено судове засідання. Копії зазначеної ухвали разом із повісткою були надіслані судом електронною поштою, з врахуванням строку розгляду справ даної категорії, передбаченого ч.1 ст. 286 КАС України, сторонам у справі та третім особам, зокрема відповідачу та третім особам разом з копіями позовної заяви та доданих до них документів. Згідно відповідних довідок про доставку електронних листів та довідок про доставку електронної відправки вкладення зазначені вище відправлення були отримані відповідачем та третіми особами 05.04.2023 року. Однак, треті особи не скористались своїми процесуальними правами пояснення на адресу суду не надали.

14.04.2023 року на адресу суду поштою надійшов відзив від 11.04.2023 року № 12544 представника за довіреністю відповідача Департаменту патрульної поліції України Ковальчука Д.О., в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 у повному обсязі у зв`язку з тим, що вважає оскаржувану постанову правомірною, обґрунтованою та законною, а тому такою, що не підлягає скасуванню. Крім того, до свого відзиву представник відповідача також додав доказ DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної камери (боді-камери) поліцейського на якому зафіксовані обставини оформлення правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений в порядку, передбаченому ч.1 і 3 ст. 126, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 268 КАС України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 05.04.2023 року. При цьому, представник позивача надіслала адвокат Пількевич Т.А. до суду заяву від 13.04.2023 року про розгляд справи за її відсутності і відсутності позивача, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог. Згідно ч.3 ст. 194 КАС України, учасники справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений в порядку, передбаченому ч.1 і 3 ст. 126 КАС України, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа від 05.04.2023 року. При цьому, представник за довіреністю відповідача Ковальчук Д.О. в змісті свого відзиву заявив також клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регеша О.В. і представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання треті особи були своєчасно повідомлені в порядку, передбаченому ч.1 і 3 ст. 126 КАС України, про що свідчать відповідні довідки від 05.04.2023 року.

Неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки їх явка не була визнана судом обов`язковою. Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. У зв`язку з чим та враховуючи положення ч.1 і пунктів 1 і 2 ч.3 ст. 205, а також ч.1 ст. 286 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки всі учасники справи у судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема зовнішніх габаритів визначених у підпункті (а).

Диспозиція частини першої статті 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

При цьому, примітка до статті 132-1 КУпАП передбачає, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Транспортний засіб марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.07.2020 року, є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-Е.

22.02.2023 року ВБДР УБДР ДПП було видано дозвіл № 2022-60 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, щодо транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом ЕХО реєстраційний номер НОМЕР_3 та вантаж: техніка та обладнання, зі строком дії з 23.02.2023 по 24.03.2023. При цьому, у пункті 2 цього дозволу передбачається виділення транспортного засобу для супроводження: супроводження автомобілем поліції.

16.03.2023 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регешою О.В. було винесено постанову Серії ЕАС № 6685445 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху та тим самим вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керуючі транспортним засобом марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив великогабаритний вантаж, а саме сільгосптехніку, без супроводу автомобілем поліції, чим порушив п.22.5 ПДР.

На наданому суду представником відповідача DVD-R диску із відеозаписом «16_03_2023_Рискаленко.mp4» з нагрудної камери (боді-камери) поліцейського на якому зафіксовані обставини оформлення правопорушення, зокрема роз`яснення працівником поліції позивачу ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також зовнішній вигляд розміщення на платформі причепа до транспортного засобу марки DAF великогабаритного вантажу сільгосптехніки, яка принаймні у своїй верхній частині виходить за бокові зовнішні габарити платформи причепа. Крім того, на зазначеному відеозаписі поліцейським констатовано ту обставину, що при здійсненні зазначеного перевезення був відсутній супровід автомобілем поліції, що передбачено виданим дозволом.

Висновки суду

щодо відсутності в оскаржуваній постанові посилання на наявність відповідного дозволу:

Суд не вважає, що не зазначення інспектором в оскаржуваній постанові наявного у позивача дозволу жодним чином впливає на обґрунтованість і законність оскаржуваної постанови, оскільки правопорушення у вчиненні якого позивача було визнано винним полягає не в перевезенні великогабаритного вантажу (сільгосптехніки) без наявності відповідного дозволу, а в перевезенні великогабаритного вантажу (сільгосптехніки) без супроводу автомобілем поліції, який передбачений у самому виданому ВБДР УБДР ДПП 22.02.2023 року дозволі № 2022-60 НГ.

Водночас суд вважає, що інспектором було враховано наявність у позивача дозволу № 2022-60 НГ, у зв`язку з чим діяння останнього було кваліфіковане саме як перевезення великогабаритного вантажу (сільгосптехніки) без супроводу автомобілем поліції, бо в іншому випадку (без врахування відповідного дозволу діяння позивача підлягало б кваліфікації як перевезенні великогабаритного вантажу (сільгосптехніки) без наявності відповідного дозволу).

Зазначене об`єктивно вбачається зі змісту викладеної в оскаржуваній постанові суті об`єктивної сторони правопорушення.

щодо відсутності доказів порушення встановлених норм щодо габаритів:

Відповідачами суду не надано доказів вимірювання вантажу перевезення якого 16.03.2023 року здійснював водій ОСОБА_1 , але суд відзначає, що відповідачем суду надано вище згаданий відеозапис «16_03_2023_Рискаленко.mp4» з нагрудної камери (боді-камери) поліцейського на якому зафіксоване серед іншого розміщення на платформі причепа до транспортного засобу марки DAF великогабаритного вантажу сільгосптехніки, яка принаймні у своїй верхній частині виходить за бокові зовнішні габарити платформи причепа.

При цьому, у змісті самої позовної заяви позивач ОСОБА_1 також не зазначив даних про розміри зазначеного вантажу. При цьому, позивач ОСОБА_1 не заперечував тієї обставини, що вантаж, який ним перевозився, був великогабаритним та навіть відзначав, що саме перевезення здійснювалось у відповідності до спеціального дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 2022-60 НГ. Тобто під час перевезення існувала підстава використання цього дозволу велика габаритність вантажу.

Натомість суд додатково відзначає, що у випадку якщо перевозимий вантаж не був великогабаритним, а тому була відсутня сама підстава супроводу автомобілем поліції, а відтак і притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то в цьому разі у позивача була об`єктивна можливість надати суду належний, допустимий і достовірний доказ цієї обставини, а саме копію відповідної товарно-транспортної накладної на підставі якої ним 16.03.2022 року здійснювалось перевезення вантажу.

Згідно бланку форми товарно-транспортної накладної Форми № 1-ТН, затвердженої у Додатку 7 до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (пункт 11.1 глави 11) змісту останньої має містити відомості не лише про автомобіль, але і зокрема про причіп/напівпричіп, а також найменування вантажу і одиницю його виміру.

Відповідно до положень пунктів 2 і 4 ч.5 ст. 44 та ч.4 ст. 47 КАС України, учасники справи, зокрема позивач, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Таким чином суд вважає, що копія відповідної товарно-транспортної накладної, на підставі якої суд міг би дійти висновку про обґрунтованість або необґрунтованість вимог позивача могла бути надана суду саме позивачем ОСОБА_1 , але останній цим не скористався.

При цьому, подавши до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності на підставі наявних у справі доказів та не з`явившись в саме призначене судове засідання по розгляду справи позивач ОСОБА_1 фактично визначив вирішення справи без врахування судом відповідної товарно-транспортної накладної. Також суд враховує те, що у випадку якщо вантаж зазначений у товарно-транспортній накладній був дійсно великогабаритним, то позивач ОСОБА_1 не був заінтересований у наданні її копії до суду, оскільки це підтверджувало б обставини, які не узгоджуються з викладеною ним у своєму позові позицією та відповідно обраного ним способу побудови захисту своїх прав і інтересів.

На підставі зазначеного суд вважає, що дані наявні у відповідній товарно-транспортній накладній мають перевагу навіть в порівнянні з результатами можливого проведення вимірювань на місці події інспектором, оскільки технічні характеристики вантажу були б підтвердженні належним і достовірним доказом.

За таких обставин саме позивач ОСОБА_1 мав підтвердити характеристики вантажу, який ним перевозився 16.03.2023 року, зокрема спростувати його великогабаритність.

Тому суд вважає ту обставину, що 16.03.2023 року водій ОСОБА_1 здійснював перевезення саме великогабаритного вантажу доведеною.

Та обставина, що на момент перевезення 16.03.2023 року позивачем ОСОБА_1 великогабаритного вантажу супроводження автомобілем поліції не було в позові не оспарюється, тому суд вважає, що відсутні підстави вважати оскаржувану постанову безпідставною, а від так суд не вбачає підстав ї для її скасування.

У зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог за їх необґрунтованістю, а тому рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 до Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Регеша Олександр Валерійович, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д. В. Вороненко