Справа № 520/25159/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р. Справа № 520/25159/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.02.2022 року у справі № 520/25159/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області видати довідку про відсутність у адвоката ОСОБА_1 заборгованості зі сплати ЄСВ станом на дату винесення рішення у даній судовій справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року у справі № 520/25159/21 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області видати довідку про відсутність у адвоката ОСОБА_1 заборгованості зі сплати ЄСВ станом на дату винесення рішення у даній судовій справі.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Адвоката Симонова Анатолія Анатолійовича сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року у справі № 520/25159/21, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що особи, які зареєстровані як особи, що провадять незалежну професійну діяльність, у тому числі адвокатську, навіть якщо фактично таку господарську діяльність не здійснюють, не звільняються від сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі. Зазначає, що метою встановлення мінімального платежу з єдиного внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Нарахування позивачу єдиного внеску ГУ ДПС у Харківській області здійснювалось виходячи з розміру мінімального страхового внеску на місяць, а тому підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57, відсутні. Також зазначає, що задоволення судом першої інстанції позовних вимог про зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про відсутність заборгованості зі сплати ЄСВ станом на дату ухвалення судового рішення, є втручанням суду у дискреційні повноваження податкового органу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №000102 виданим 17.09.2014 (а.с. 5-6).

Не є спірною обставиною у цій справі, що позивач перебував на обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова як самозайнята особа яка провадить незалежну професійну адвокатську діяльність.

Відповідачем зазначено, що 05.07.2019 позивачем подано до ГУ ДПС заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою № 8-ОПП, на підставі якої адвокату Симонову А.А. в облікові дані ІТС «Податковий блок» внесено відповідні зміни, а саме змінено стан на: «прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру», знято ознаку незалежної професійної діяльності «адвокат», а також оновлено інформацію в розділі «Дані Реєстрів про реєстрацію незалежної професійної діяльності» щодо здійснення ним адвокатської діяльності у формі адвокатського об`єднання.

04.08.2021 року Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-961-57 станом на 31.07.2021 на суму 17 058,16 грн., з яких недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску - 17 058,16 грн. (а.с. 7).

Листом Головного управління ДПС у Харківській області 28.09.2021 року №40702/6/20-40-13-12-20, наданого на заяву позивача від 15.09.2021 року щодо внесення змін до даних інформаційної системи податкових органів та надання довідки про відсутність заборгованості, позивачу повідомлено про правомірність нарахування йому єдиного внеску згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57 у сумі 17 058,16 грн., та про неможливість видачі довідки про відсутність у позивача заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у зв`язку із наявністю в інтегрованій картці позивача заборгованості зі сплати ЄСВ у розмірі 17 058,16 грн. (а.с. 31).

Вважаючи протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Згідно підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК дає визначення поняттю «працівник» - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відносини щодо сплати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно отримує дохід від роботодавця, що використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством, Законом №2464-VI не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не отримує дохід від роботодавця, який використовує її працю на умовах трудового або цивільно-правового договору, або на інших умовах, передбачених законодавством. В іншому випадку, така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення правових норм, якими врегульована сплата єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС як самозайняті особи, зокрема особи, які мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно отримують доход від роботодавця, який використовує їх працю на підставі трудового або цивільно-правового договору, або інших умовах, передбачених законодавством, спричиняє подвійну сплату єдиного внеску (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Такий висновок щодо застосування норм Закону №2464-VI узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 18.11.2021 року у справі № 620/3987/18, від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19, від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, від 16.03.2021 року у справі № 500/2433/19.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що визначена у спірній вимозі № Ф-961-57 від 04.08.2021 року сума недоїмки 17 058,16 грн. складається з 11 016,00 грн. єдиного внеску, який був нарахований позивачу за 2019 рік, та заборгованості у сумі 6 042,16 грн. яка сформована за ІІ квартал 2018 року та І квартал 2019 року. При цьому зазначено, що кошти, сплачені позивачем протягом 2018 року зараховувались контролюючим органом на погашення боргу з єдиного внеску за 2017 рік.

З приводу наведеного колегія суддів зазначає, що, як встановлено з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі №520/9490/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області звернутись до Головного управління Державної казначейської служби в Харківській області із висновком про повернення ОСОБА_1 помилкового сплаченого єдиного соціального внеску в розмірі 11 016,00 грн.

Судовими рішеннями у вищевказаній справі було встановлено, що оскільки позивач протягом 2019 року працював адвокатом в ТОВ «Хімтрейд Менеджмент» та отримав дохід за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року у сумі 87.397,21 грн., з якого сплачено ЄСВ 22 % в розмірі 19.227,38 грн., то у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок сплачувати самостійно єдиний внесок, оскільки єдиний внесок було сплачено за нього його роботодавцем АТ «Хімтрейд Менеджмент». Тобто, позивачем помилково було сплачено єдиний соціальний внесок за 2019 рік у сумі 11 016,00 грн. (а.с. 16-19).

Не є спірною обставиною у цій справі, що на виконання вищевказаного судового рішення, зазначена сума 11 016,00 грн. була повернута позивачеві з бюджету, як помилково сплачена.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року у справі № 520/4858/19 визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області по нарахуванню ОСОБА_1 недоїмки по сплаті ЄСВ за 2017 рік.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.01.2019 р. №Ф-961-57.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що згідно довідки ТОВ «Хімтрейд Україна» від 11.03.2019 р. №1103-19 позивач 2017 рік працював юрисконсультом в даному Товаристві, яке за позивача сплачувало єдиний внесок в розмірі 22% з доходів у вигляді заробітної плати. Тобто, право на заняття адвокатською діяльністю реалізоване в 2017 році не як самозайнятою особою, а як найманим працівником - юрисконсульт ТОВ «Хімтрейд Україна» (а.с. 10-11,11з.б.).

Отже, судовими рішеннями, які набрали законної сили було встановлено, що у позивача був відсутній обов`язок самостійно сплачувати єдиний внесок протягом 2019 та 2017 років, оскільки єдиний внесок за ці роки за нього сплачувався його роботодавцями АТ «Хімтрейд Менеджмент» у 2019 році, та ТОВ «Хімтрейд Україна» у 2017 році.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність нарахування позивачеві згідно спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2021 року № Ф-961-57 недоїмки з єдиного соціального внеску у сумі 11 016,00 грн. за 2019 рік, та у сумі 6 042,16 грн. за І квартал 2019 року та ІІ квартал 2018 року (з підстав зарахування сплачених позивачем протягом 2018 року коштів на погашення боргу з єдиного внеску за 2017 рік) у загальній сумі 17 058,16 грн.

При цьому, в матеріалах справи містяться також надані позивачем квитанції про сплату єдиного соціального внеску у 2018 році, а саме за ІІ квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн. (квитанція №2 від 25.07.2018 р.) (а.с. 13), а також за І, ІІІ та ІV квартали 2018 (а.с. 12,14,15).

Доводи відповідача про правомірність спірної вимоги в частині 11 016,00 грн., з посиланням на те, що після повернення позивачу з бюджету 11 016,00 грн., на виконання рішення суду від 15.10.2020 року у справі №520/9490/2020 як помилково сплачених, операція з повернення помилково сплачених коштів збільшила борг позивача з єдиного внеску на 11 016,00 грн., оскільки вказана сума нарахування єдиного внеску фактично залишились несплаченою, у той час як рішенням суду було лише зобов`язано повернути позивачу зазначені кошти, є безпідставними, оскільки рішенням суду від 15.10.2020 року у справі №520/9490/2020 було встановлено помилковість сплати позивачем зазначених коштів саме з підстав відсутності у нього такого обов`язку з огляду на те, що єдиний внесок за 2019 рік за позивача сплачено його роботодавцем.

Між тим, як вказувалось вище, вимога сплати особами, які перебувають на обліку в органах ДПС як самозайняті особи, зокрема особи, які мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно отримують доход від роботодавця, який використовує їх працю на підставі трудового або цивільно-правового договору, або інших умовах, передбачених законодавством, спричиняє подвійну сплату єдиного внеску (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування вищевказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-961-57 від 04.08.2021 року, та про зобов`язання відповідача відати позивачеві відповідну довідку про відсутність заборгованості з ЄСВ.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, та правильності судового рішення не спростовують, підстави для її задоволення та скасування судового рішення відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року у справі № 520/25159/21 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року у справі № 520/25159/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко