Справа № 154/3850/22
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 рокуВолодимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №734568 від 10.11.2022 року,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою серії БАД №734568 від 10.11.2022 року, яка винесена інспектором СРПП Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Плевако В.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що він 10 листопада 2022 року, близько о 19-53 год., керуючи транспортним засобом « DAF FT XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Ковельській в м.Володимирі не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено». Із постановою не згоден і просить її визнати протиправною та скасувати, оскільки вважає її неправомірною.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він працює водієм-експедитором у ФОП ОСОБА_2 , який згідно договору оренди нежитлового приміщення та стоянки транспортного засобу орендує службове приміщення та бокс для стоянки автомобіля на вул.Наталії Ужвій у м.Володимирі. Ця вулиця у місті є промисловою зоною, де розташовано багато підприємств та логістичних фірм, які використовують транспортні засоби. Усі вони, щоб виїхати з міста, використовують вулицю Ковельську, так як інакшої немає.

10.11.2022 року він дійсно керував транспортним засобом автомобілем засобом «DAF FT XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Ковельській в м. Володимирі, був зупинений інспектором СРПП Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за невиконання ним вимог дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено». Надав інспектору пояснення, що не мав можливості іншою дорогою виїхати з міста, як через вулицю Ковельську. Вважає, що діяв правомірно, як діють усі шофери вантажівок, які виїжджають з вулиці Наталії Ужвій. Виходячи з наведеного, просив визнати постанову протиправною та скасувати її.

17 листопада 2022 року ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В. позовну заяву прийнято до розгляду.

31 січня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача з відеозаписом з фіксуванням правопорушення. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_1 мав можливість доїхати до місця призначення, не порушуючи вимог дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено». Відповідно до Правил дорожнього руху України, не поширюється дія знака «Рух вантажних автомобілів заборонено» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. ОСОБА_1 рухався автодорогою Р-15, де перед перехрестям з круговим рухом встановлено дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено», що забороняє рух вантажівок у місто Володимир. Однак ОСОБА_1 проігнорував цей знак і продовжив рух у зоні дії знаку. Інспектор пояснив позивачу ОСОБА_1 , що якби він продовжував рух автодорогою Р-15, а не в`їхав на вулицю Ковельську, то доїхав би до вулиці Наталії Ужвій, не порушуючи вимог дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», оскільки з цієї автодороги є проїзд до вулиці Наталії Ужвій.

Представник позивача адвокат Савюк К.О. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідачаначальника сектору адміністративної практики Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Барило О.П. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні заявлених вимог просив відмовити у повному обсязі, покликаючись на пояснення, викладені у відзиві на позов..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №734568, яка винесена інспектором СРПП Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області Плевако В.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 10 листопада 2022 року, близько о 19-53 год., керуючи транспортним засобом « DAF FT XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Ковельській в м.Володимирі не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 340 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що Дорожній знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака «Рух вантажних автомобілів заборонено» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Отже, виходячи з встановлених обставин та враховуючи викладені норми законодавства, ОСОБА_1 повинен був, продовжити рух автодорогою Р-15, де наявний проїзд, який веде до вулиці Наталії Ужвій.

Однак він перед перехрестям з круговим рухом де встановлений дорожній знак 4.10 «Круговий рух», а відразу за ним дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено» з табличкою до дорожнього знаку, що забороняє рух у місті Володимир, проігнорував вказаний дорожній знак та продовжив рух в зоні дії знаку, після чого на вул.Ковельській в м.Володимир на перехресті вулиць Ковельська та Пилипа Орлика, де встановлено дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено», який ОСОБА_1 також проігнорував.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(ч.5 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно дост.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем її перебування та виконанням нею посадових обов`язків, яка в даному випадку була уповноважена розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення, на її думку, адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування Управління патрульної поліції.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З відеозапису наданого відповідачем оптичного диску, вбачається що водій на автомобілі «DAF FT XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згодом назвався ОСОБА_1 , дійсно рухався по вул.Ковельській в м. Володимирі не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено». Крім того, відеозапис містить фіксацію роз`яснення ОСОБА_1 того, що він мав можливість доїхати до пункту призначення, не порушуючи Правил дорожнього руху.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а, зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Натомість відеозапис, наданий суду відповідачем, містить саме відомості про вчинення позивачем правопорушення.

Зафіксовані обставини аналогічні поясненням, викладені у відзиві на позов.

З урахуванням зазначеного, відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на порушення інспектором положень ст.ст. 268 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права, передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису, та від правопорушника до інспектора ніяких заяв та клопотань з приводу їх реалізації, зокрема і права на користування послугами захисника, не надходило.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління нацполіції у Волинській області, працівником якої є інспектор Плевако В.В., поширюється на територію м.Володимира, у тому числі й на вул. Ковельську.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія БАД №734568 від 10 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються у зв,язку з відмовмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 243-246 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Тетяна Пустовойт