Справа № ЗП/620/2/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 квітня 2023 року м. Чернігів Провадження № ЗП/620/2/23
Чернігівський окружний адміністративний суд
в складі головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» про забезпечення позову,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» до подання позовної заяви звернулось до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта, а саме розпорядження №139/Р, прийнятого ГУ ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині:
Заява мотивована тим, що основним видом діяльності товариства є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30). Анулювання вказаних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним фактично позбавляє заявника можливості здійснювати поставки палива суб`єктам господарювання територіальних громад Чернігівської області, відповідно до визначених договорами зобов`язань (в тому числі і об`єктів критичної інфраструктури). Крім того, анулювання ліцензій має наслідком позбавлення товариства права на отримання доходу та прибутку. Також, порушуючи зобов`язання та/або строки їх виконання, заявник несе всі ризики притягнення його до відповідальності та стягнення контрагентами штрафних санкцій, пені, розірвання укладених договорів за ініціативою контрагентів та втрати ділових зв`язків і репутації.
Крім того, товариством при подачі заяв на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним подано всі копії дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». А тому, на думку заявника, у контролюючого органу були відсутні правомірні підстави для анулювання ліцензій. Таким чином, з моменту одержання розпорядження про анулювання ліцензій, останні вважатимуться недійсними, а тому фактично розпорядження створює правові наслідки у вигляді анулювання ліцензій.
На переконання товариства, наведені обставини є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника.
Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено шляхом, зокрема зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Значення інституту забезпечення позову в Кодексі адміністративного судочинства України полягає в тому, що цим інститутом захищаються законні права/інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Зокрема, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Тобто, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
При цьому, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо тимчасової охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення (в разі прийняття рішення на користь позивача). В тому числі, метою забезпечення позову є запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.
Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 по справі №1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 по справі №1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
01.07.2019 заявником отримано Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з терміном дії до 01.07.2024, за адресами місця торгівлі: вул. Довженка, 13-А, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП; вул. Чкалова, 9, м. Новгород-Сіверський, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, АГЗП; вул. Незалежності, 108, м. Сновськ, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП; вул. Шевченка, 187, смт. Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область, АГЗП; вул. Корнєва, 69, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, АГЗП.
07.04.2023 ГУДПС у Чернігівській області винесено розпорядження №139/Р про анулювання вказаних ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Суд звертає увагу, що наразі не вбачається ознак очевидної протиправності вказаного розпорядження або очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду. Оцінку оскаржуваному розпорядженню буде надано під час розгляду справи по суті.
Разом з тим, необхідно зазначити, що можливість здійснення товариством господарської діяльності напряму залежить від наявності та чинності відповідних ліцензій. Анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення господарської діяльності заявника, що тягне за собою такі наслідки як: неможливість виконання взятих на себе перед контрагентами зобов`язань (серед яких є об`єкти критичної інфраструктури), що підтверджується копіями договорів від 15.07.2020 №133/1607 (з ПрАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла»), від 25.07.2019 №134/2507 (з Новгород-Сіверським районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством «Новгород-Сіверськрайагролісгосп»), від 16.02.2021 №161/1602 (з Комунальним підприємством «Сосницьке комунально-житлове управління»), від 01.01.2023 №186/0101 (з КНП «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради); втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу та введення простою у товаристві.
Порядок анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним врегульовано Законом України від 19.12.1995 №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95).
Так, анулювання ліцензії - це позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження
Відповідно до статті 3 Закону №481/95 ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.
При цьому, анулювання ліцензій має наслідком: припинення функціонування та демонтаж автозаправних станцій, якими користується заявник в рамках господарської діяльності; укладення договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових споруд, бензинових, дизельних, газових автозаправних станцій і матеріалів; втручання в господарську діяльність позивача до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку. Тобто, товариство буде фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність на зазначених у заяві про забезпечення позову об`єктах оренди до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку.
Оскільки правомірність винесеного розпорядження про анулювання ліцензій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, в даному випадку, товариством доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення судом рішення у справі щодо оскарження розпорядження ГУДПС у Чернігівській області від 07.04.2023 №139/Р про анулювання ліцензій, та того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному розпорядженню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно із частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Враховуючи співмірність вимог заяви про забезпечення позову із предметом спору та обставинами наведеними у заяві, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, в тому числі трудовому колективу.
Крім того, в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Судом враховано, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» про забезпечення позову - задовольнити.
Зупинити дію Розпорядження Головного управління ДПС у Чернігівській області від 07.04.2023 №139/Р про анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним:
Копію ухвали направити: Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» - до відома, Головному управління ДПС у Чернігівській області для виконання.
Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» про необхідність подання до суду відповідної позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14.04.2023.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (, вул. Коцюбинського, 49-А, к. 206, м. Чернігів, 14000).

Заінтересована особа: Головне управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна