Справа № 420/7081/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7081/23
УХВАЛА

10 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою Управління Соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови в частині,

встановила:

04.04.2023 року до суду з позовом звернулось Управління Соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 резолютивної частини постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 16.03.2023 р. про відкриття провадження ВП №71312515 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 800 грн.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя вказує про наступне.

Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке вмотивовано тим, що у зв`язку із відсутністю вчасного фінансування Управління не має можливості здійснити сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у розмірі 2 684,00 грн., оскільки на рахунках Управління відсутні достатні для сплати судового збору кошти відповідно до КЕКВ 2800, на підтвердження чого надано копії Виписок від 03.01.2023 р.

Вирішуючи вказане клопотання, суддя вказує про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення останнього, є правом, а не обов`язком суду й, при цьому суд, вирішуючи дане клопотання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19.09.2018 р. по справі №9901/655/18, від 23.04.2020 р. по справі № 800/283/17 та від 27.04.2020 р. по справі № 9901/73/20.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені у статті 8 цього Закону, положеннями частини 1 якої передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону №3674-VI передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування даного клопотання позивач вказує на відсутність на його рахунках достатніх коштів для сплати судового збору у сумі 2 684 грн. 00 коп., відповідно до КЕКВ 2800 за подання даного адміністративного позову, надавши копії Виписок за 03.01.2023 року.

Як вбачається з даних Виписок, то у позивача на рахунках дійсно відсутні достатні грошові кошти для сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Проте позивачем не надано підтвердження, яке в подальшому слугуватиме гарантією сплати судового збору на момент ухвалення судового рішення у справі, а саме докази того, що у позивача до ухвалення судового рішення будуть наявні грошові кошти, у т. ч. вчинення будь-яких дій, направлених на отримання коштів від Державної казначейської служби України для сплати судового збору.

Відтак, суддя вважає, що на момент вирішення даного клопотання у суду відсутні законні підстави визнати вказані доводи позивача, як підстави для відстрочення сплати позивачем судового збору за подання ним даного позову відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 684 гривень.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 684,00 грн. та надати суду належний доказ сплати (перерахування) судового збору в належному розмірі.

Інформацію про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (adm.ks.court.gov.ua) в розділі "Судовий збір".

Крім того, визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

В задоволенні клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн. або документу, що звільняє позивача від сплати судового збору.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна