Справа № 280/2583/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2583/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року (суддя Сіпака А.В.) у справі №280/2583/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19 серпня 2016 року по 30 листопада 2018 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 19.08.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не проведено нарахування та виплату за період з 19.08.2016 року по 30.11.2018 року сум індексації грошового забезпечення. Позивач звертався до відповідача із запитом щодо надання інформації про виплату або невиплату йому за вказаний період індексації грошового забезпечення. За результатами розгляду даного запиту відповідач повідомив, що індексація проводиться в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, яких не було виділено на проведення індексації грошового забезпечення у спірному періоді. Позивач вважав таку бездіяльність протиправною, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що індексація грошового забезпечення позивача передбачена нормами діючого законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати її позивачеві у вказаному періоді (період проходження позивачем військової служби).

При цьому, суд вказав на те, що базовим місяцем для нарахування індексації за період з 19.06.2016 по 28.02.2018 є січень 2008 року, а для періоду з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р. березень 2018 року.

Встановивши те, що у спірних періодах відповідачем не було виплачено індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, з урахуванням визначених «базових місяців» для нарахування індексації, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою відповідача із визначеним судом «базовим місяцем» для нарахування індексації січень 2008 року. За позицією відповідача суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що визначення базового місяця залежить від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року відповідно до Постанову КМУ №1294. Відповідач вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що 15.12.2015 набрала чинності постанова КМУ №1013 від 09.12.2015 відповідно до якої початок обчислення зростання індексу споживчих цін пов`язується з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою. За позицією відповідача, оскільки з моменту набрання чинності пунктом 5 Порядку №1078, в редакції Постанови №1013, посадові оклади військовослужбовців підвищилися з 01.03.2018, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, то березень місяць 2018 року є місяцем підвищення доходу, а тому враховується яке базовий.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19 серпня 2016 року №185 позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

У період з 19 серпня 2016 року по 12 жовтня 2021 року позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частин НОМЕР_1 від 12 жовтня 2021 року №209 (по стройовій частині) виключено позивача зі списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення.

17 січня 2022 року, в інтересах позивача, адвокатом Яковлевим В.В. подано на адресу відповідача адвокатський запит про надання документів та інформації стосовно оплати індексації грошового забезпечення за період проходження позивачем військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 .

У відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив позивача (лист від 01.02.2022 №35/174) про те, що з 19 серпня 2016 року по 01 березня 2018 року у Міністерства оборони України, у межах фінансового ресурсу, не було можливості виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення (копія листа, як доказ не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення міститься в матеріалах судової справи).

Крім того, разом з зазначеним вище листом від відповідача надійшла довідка №31 від 01.02.2022 про суми грошового забезпечення та індексації нараховані та виплачені позивачеві за період з 19.08.2016 р. по 12.10.2021 р., з якої вбачається що за період з вересня 2016 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078, якими врегульовано механізм проведення індексації, її мета та правова природа.

Так, відповідно до статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення в розумінні цього закону це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення (абзац 2).

Положеннями статті 2 Закону № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 9 Закону № 2011-XII встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 2 Порядку № 1078 до об`єктів індексації віднесено грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, є однією з державних гарантій, спрямованою на забезпечення достатнього життєвого рівня населення, яка дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону № 1282-ХІІ).

За такого правового врегулювання суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Як встановлено пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення

Отже, місяць у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз.5 п.5 Порядку).

Так, проаналізувавши норми наведених нормативно-правових актів, суд правильно вказав на те, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01 січня 2008 року, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком № 1 до Постанови № 1294.

Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Підвищення тарифних ставок (окладів) в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації не відбувалося.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав право позивача на індексацію грошового забезпечення за період з 19.08.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Подібна правова позиція щодо визначення базового місяця січень 2008 року, висловлена Верховним Судом у постанові від 20.04.2022 по справі №420/3593/20 .

Збільшення посадових окладів військовослужбовців відбулося у березні 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив те, що «базовим місяцем» при проведенні індексації за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 є березень 2018.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, в частині визначення «базових місяців» при проведенні індексації.

Оскільки аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, стосуються виключно визначення «базового місяця» при проведенні індексації, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №280/2583/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повне судове рішення складено 13.04.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк