Справа № ЗП/440/12/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 р.Справа № ЗП/440/12/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник позивача Ковтун Ю.І.

представник відповідача Смикалов В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, по справі № ЗП/440/12/20

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про забезпечення адміністративного позову,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2022 до суду від Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд:

- зупинити дію та виконання в повному обсязі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про накладення штрафу на Акціонерне товариство "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії" від 20.09.2022 №1179.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерно" про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 №1179 "Про накладення штрафу на Акціонерне товариство "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії". Допущено ухвалу до негайного виконання.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року про вжиття заходів забезпечення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 №1179 "Про накладення штрафу на Акціонерне товариство "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії", дійшов до помилкового висновку про співмірність та адекватність застосованого засобу. Також, заявник апеляційної скарги посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без забезпечення позову. При цьому зазначив, що правова оцінка доводам Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо неправомірності постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 №1179 "Про накладення штрафу па Акціонерне товариство "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" має надаватися лише в ході судового розгляду справи.

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження позивачем в судовому порядку постанови НКРЕКП від 20.09.2022 № 1179 не зупиняє її дію, а тому у випадку несплати позивачем у 30-денний строк штрафу, підлягає нарахуванню пеня та виникають обов`язки по виплаті компенсацій за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР. Також, у випадку звернення відповідача з вимогами про стягнення штрафних санкцій, позивач буде змушений їх сплатити, що завдасть Акціонерному товариству "Полтаваобленерго" значних майнових збитків, ускладнить його фінансовий стан, та що, в свою чергу, порушить не тільки права позивача, але й права його абонентів, що може призвести до повного зупинення відповідної господарської діяльності Акціонерного товариства "Полтаваобленерго".

Таким чином, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнили виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених прав Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", за захистом яких товариство звернулося до суду, зокрема: у разі ймовірного задоволення позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, у тому числі повертати кошти з Державного бюджету.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що постановою НКРЕКП "Про накладення штрафу на АТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії" від 20.09.2022 №1179 на Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" накладено штраф у розмірі 85000,00 грн. за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої до подання адміністративного позову, позивач зазначив, що частиною п`ятою статті 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" передбачено, що суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1.5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням регулятора. При цьому, передчасна сплата значної штрафної санкції у розмірі 85000,00 грн. унеможливить її повернення, оскільки на сьогоднішній день відсутній порядок повернення сплачених НКРЕКП штрафних санкцій у результаті їх подальшого судового скасування. Крім того, у разі незаконності спірної постанови НКРЕКП, питання що має бути вирішеним під час розгляду адміністративного спору, Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" матиме змогу поновити порушені права та інтереси виключно шляхом звернення до суду із значною кількістю судових позовів, зокрема, про скасування рішень державного виконавця, стягнення з бюджету безпідставно сплачених коштів тощо, що призведе до значних витрат коштів та часу як учасників справи, так і державних органів, пов`язаних із судовим розглядом декількох справ.

Позивач також зазначив, що вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації суб`єктом владних повноважень його функцій після розгляду справи по суті. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти дії на реалізацію вищезазначеної постанови, не скасовує чинність останньої та не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі. Вважає, що заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії спірної постанови є адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 25.04.2019 року по справі №826/10936/18 та у постанові від 21.11.2018 року по справі №826/8556/17.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що безумовно, рішення суб`єктів владних повноважень справляють певний несприятливий вплив на учасників правовідносин у яких такі рішення прийняті. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не у кожному випадку є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі (такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18). В іншому разі, застосування заходів забезпечення адміністративного позову стане можливим у кожному спорі, де предметом оскарження є акти індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, а зупинення таких рішень матиме правові наслідки близькі за своїм змістом до тих, які настають у випадку задоволення позовних вимог, скасування оскаржуваного рішення та набрання позитивним для позивача судовим рішенням законної сили.

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення дії якого просить позивач і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вказаний стандарт доказування застосовується в тому числі при розгляді заяв про забезпечення позову із тою особливістю, що обґрунтування необхідності застосування заходу повинно бути повно викладено у заяві, до якої ініціатором її розгляду повинні бути долучені належні, допустимі, достовірні та достатні докази для застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що Акціонерне товариство "Полтаваобленерго, звернувшись із зазначеним клопотанням про забезпечення позову, не навів доказів, з яких він дійшов висновку, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову саме у зазначений заявником спосіб, а також що невжиття заходів по забезпеченню позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, до заяви про забезпечення позову позивачем не додано жодних доказів, які б дали можливість встановити наявність чи відсутність обставин, які б, в свою чергу, вказували на очевидні ознаки протиправності рішення відповідача. Доводи Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо наявності ознак протиправності оскаржуваної постанови є передчасними, та не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Сама ж лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та намір звернутися до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 року прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі № ЗП/440/12/20 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 12.04.2023 року