Справа № 563/517/23
Суддя: Кулик Є. В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/517/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Кулика Є.В.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корець в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 березня 2023 року інспектором СРПП ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, працівником поліції Федорчуком Олегом Анатолійовичем винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №300636. Згідно цієї постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 (п`ятсот десять) гривень.

З даною постановою позивач категорично не погоджується та вважає її незаконною, оскільки він, дійсно, 08 березня 2023 року близько 23 години перебував в автомобілі ВАЗ-2106 НОМЕР_1 , який рухався в селі Дивень по вулиці Островського, але був там в якості пасажира. Коли автомобіль зупинився через поломку, його товариш відкрив капот та пішов в село шукати допомоги. А він з ще одним товаришем лишилися в автомобілі. Коли працівники поліції під`їхали автомобіль стояв, двигун був вимкнений, капот в автомобілі був піднятий. Він заперечував щодо того, що він керував автомобілем, однак поліцейські на його доводи не реагували та винесли оскаржувану постанову. Вказує, що якщо навіть і допустити, що саме він керував транспортним засобом, то постає запитання «Як працівник поліції виміряв відстань відрізком у 250 метрів в темну пору доби від мого автомобіля до зустрічних транспортних засобів, а також визначив факт наявності засліплення водіїв інших транспортних засобів?». Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту керування ним автомобілем з увімкнутими фарами дальнього світла не надано.

Вказує, що у постанові, яка оскаржується, взагалі не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене сержантом поліції про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в його діях складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, не існувало.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ГУНП у Рівненській області у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзиву на позов не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно достатті 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно дост. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАД №300636 зазначено, що 08 березня 2023 року о 23 год. 55 хв. в с. Дивень по вул. Островського, водій керуючи транспортним засобом у темну пору доби здійснював рух з увімкненим дальнім світлом фар не перемикаючи його в режим ближнього світла тим самим чини засліплення водіїв інших транспортних засобів. Також здійснював рух транспортним засобом при цьому не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив пункти 19.2 , 2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР України чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДРУ країни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДРУ країни на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.п. 19.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

Позивачем до адміністративного позову додано відеозапис події з камер поліцейських.

З переглянутого відеозапису підтверджуються відсутність відображення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис розпочинається коли поліцейські стоять біля автомобіля та спілкуються зі ОСОБА_1 , при цьому автомобіль стоїть з вимкненим двигуном, капот в автомобілі відкритий. Оскільки, не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то відповідно не вимагалося виконання обов`язку в частині надання на вимогу поліцейського документів передбачених п. 2.1. ПДР України.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

До того ж, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року.

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, містить посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис (зафіксовано на бодікамеру №..), однак не вказано технічні характеристики вказаного приладу

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем в увімкнутими фарами дальнього світла не надано. Так само, оскільки в судовому засіданні не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відповідно і права в поліцейських вимагати від нього, як у не водія документів визначених у п. 2.1. ПДР України не було.

Крім того, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Виходячи з Правил дорожнього руху, жодна із зазначених вище функцій ОСОБА_1 не здійснювалася, а відповідачами протилежного суду не доведено.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи, вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу вчинення правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тобто, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 293, 294, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити повністю.

Постанову серії БАД № 300636 від 09 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Рівненській області області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Головне управління Національної поліції у Рівненській області, , зареєстроване місцезнаходження: 33000, вулиця Миколи Хвильового, 2, м. Рівне.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя: Є.В. Кулик