Справа № 260/5601/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Скраль Т.В.

14 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5601/22 пров. № А/857/4259/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 260/5601/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення з усіма складовими грошового забезпечення (надбавки, доплати, премії) при перерахунку пенсії з 27.05.2020р. на підставі довідки №33/27-330 від 26.05.2021р. яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019р., з урахуванням рішень Закарпатського окружного адміністративного суду у справі і 260/571/20 від 09.04.2020р. та у справі 260/3054/21 від 28.10.2021р., відповідно до вимог ст.43, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-12, ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-ХІІта з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції";

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату основного розміру призначеної пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення з усіма складовими грошового забезпечення (надбавки, доплати, премії) при перерахунку пенсії з 27.05.2020р. на підставі довідки №33/27-330 від 26.05.2021р. яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019р., з урахуванням рішень Закарпатського окружного адміністративного суду по справі у справі 260/571/20 від 09.04.2020р. та у справі 260/3054/21 від 28.10.2021р., відповідно до вимог ст. ст.43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-12, ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-XII та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.02.2023р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.02.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 07.10.1996р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, є пенсіонером органів внутрішніх справ та йому призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 79 % від суми грошового забезпечення. В подальшому, перераховано пенсію на 85 % сум грошового забезпечення.

01.01.2006р. пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивачу з врахуванням 85 % від грошового забезпечення.

20.03.2018р. на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018р. пенсійний орган здійснив перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Управління МВС України в Закарпатській області від 20.03.2018р. № N/A 2858.

09.04.2020р. Закарпатський окружний адміністративний суд у справі № 260/571/20, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 85 % відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

15.05.2020р. на виконання вищевказаного судового рішення у справі № 260/571/20, пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року із основного розміру пенсії 85 % грошового забезпечення.

28.10.2021р. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/3054/21, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити (виконати) з 27 травня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 33/27-330 від 26 травня 2021 року, яка видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 листопада 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії, у відповідності до вимог ст.43, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ" та положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988, із врахуванням висновків суду, а також здійснити виплату перерахованої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

13.12.2021р. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на виконання рішення суду у справі № 260/3054/21 здійснив перерахунок пенсії з 27 травня 2020р та визначив основний розмір пенсії позивача в розмірі - 12 163,62 грн., що складає 70% від суми грошового забезпечення.

11.07.2022р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заяво про проведення перерахунку пенсійного забезпечення з 27.05.2020р. у розмірі 85% від суми грошового забезпечення.

20.07.2022р. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 2352-7615/Д-02/8-0700/22 відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку у зв`язку із відсутністю правових підстав.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розміри пенсії за вислугу років встановлено ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до ч. 2 якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Положення щодо максимального розміру пенсії, обчислений відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у ст.13 внесені до виходу позивача на пенсію, та станом на 01.11.2005р. загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Зменшення відсотку грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії, обчисленої відповідно до ст.10 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відбувалось поступово.

Так, на підставі Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ"" від 04.07.2002 № 51-IV у ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ цифри " 85", " 95" і " 90" замінено відповідно цифрами " 90", " 100" і " 95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінити словами і цифрою "до категорії 2"; на підставі Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI цифри " 90" замінено цифрами " 80" та на підставі Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Останні зміни обумовлені необхідністю запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, збільшення надходжень до бюджету та удосконалення окремих положень Податкового кодексу України, а також необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, недопущення втрат бюджету, та забезпечення соціальної підтримки громадян, виходячи з фінансових можливостей держави.

Отже, з 01.04.2014р. змінився відсоток грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії, яка обчислюється відповідно до ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та станом на 01.01.2016р. момент здійснення перерахунку пенсій в централізованому порядку, такий становив 70 .

Обмеження ж щодо застосування зазначених положень до попередньо призначених військовослужбовцям пенсій за вислугу років законодавцем не встановлені ні у самому Законі України "Про запобігання фінансовій катастрофі та створення передумов для економічного зростання в Україні", ні у Законі "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст.63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018р. №103, тому застосування у спірному випадку органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії нового механізму обчислення пенсії, встановленого у ст.13 цього Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка регулює призначення пенсій, є протиправним.

Отже, колегія суддів вважає протиправним зниження пенсійним органом основного розміру пенсії з 85% на 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивача з 27.05.2020р. відповідно до ст.63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки в цьому випадку відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії, так як при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Однак, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років чи у зв`язку із збільшенням його в силу змін законодавства, є незмінним у бік зменшення.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на ту обставину, що рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у справі №260/571/20 та від 28.10.2021р. у справі №260/3054/21 визначено розмір пенсії позивача як 85% від грошового забезпечення.

ч.4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій пенсійного органу при здійсненні перерахунку пенсії позивача в частині зміни відсоткової складової грошового забезпечення, що враховується при перерахунку з 85% на 70% з 27.05.2020р.

ч.ч.2, 3 ст.51 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" чітко передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 27 травня 2020 року на підставі довідки № 33/27-330 від 26 травня 2021 року, яка видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" при виконанні рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 260/3054/21.

В ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р.).

Зокрема, у п.23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001р.).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі № 638/6363/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18.

ч.5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Стосовно покликань апелянта на рішення у справі № 380/24477/21, колегія суддів зазначає, що Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року справу № 380/24477/21 повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

При цьому, існує рішення у зразковій справі №240/5401/18 Великої Палати Верховного Суду, де викладена правова позиція щодо перерахунку та виплати пенсії у збільшеному відсотковому розмірі відповідних сум грошового забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 260/5601/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 14.04.2023р