Справа № 240/34016/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/34016/22

категорія 103000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача в справі за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте на двадцять другій сесії VIII скликання Олїївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 03.06.2022 № 521 «Про недовіру сільському голові»;

- визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте на двадцять другій сесії VIII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 03.06.2022 №531 «Про скасування розпоряджень Оліївського сільського голови Анатолія Мельниченка від 01.06.2022» в частині скасування розпорядження сільського голови Анатолія Мельниченка від 01 червня 2022 року №94-о/22 «Про зупинення рішення Оліївської сільської ради від 30.05.2022 № 518 «Про внесення змін в Регламент Оліївської сільської ради VIII скликання».

Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 11.04.2023.

Відділом документального забезпечення суду 11.04.2023 зареєстровано клопотання відповідача про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні з викликом сторін. В обґрунтування клопотання представник відповідача посилається на ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що відповідач вважає за неможливе проведення розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, зазначає наступне.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі Axen v. Germany (Аксен проти Німеччини), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Так, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі суд, дослідивши матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, дійшов висновку, що дана адміністративна справа відноситься до справ незначної складності та не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Окрім того, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи судом у даному позовному провадженні було постановлено ухвалу про витребування доказів та направлено відповідні запити.

Суд наголошує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) не позбавляє та не обмежує учасників справи у наданні письмових заяв по суті та додаткових письмових пояснень у порядку, визначеному вимогами Кодексу адміністративного судочинства України та жодним чином не обмежує права стороні, які визначені статтею 44 КАС України.

Відтак, клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи є необґрунтованим. При цьому, підстав для переходу до розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін заявником в обґрунтування заявленого клопотання не наведено та судом не встановлено, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання відповідача.

Керуючись статтями 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Лавренчук