Справа № 380/13357/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13357/22 пров. № А/857/927/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року (суддя Кузан Р.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2022 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області(далі ГУПФУ у Львівській області, ГУПФУ у Київській області відповідно), в якому просила:визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ у Київській області від 27.06.2022 № 10769/03-16 про відмову ОСОБА_2 щодо переведення на інший вид пенсії, а саме з пенсії по віку на пенсію державного службовця;скасувати рішення ГУПФУ у Київській області від 08.09.2022 № 72 про відмову ОСОБА_2 щодо перерахунку пенсії; зобов`язати ГУПФУ у Київській області здійснити переведення (перерахунок) ОСОБА_3 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу з часу звернення - 27.01.2009; зобов`язати ГУПФУ у Львівській області здійснити з 27.01.2009 перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 , призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 та довідки №868 від 02.10.2015, з якої не була нарахована пенсія по віку з 05.11.2009 по 15.08.2014; зобов`язати ГУПФУ у Львівській області здійснити ОСОБА_2 з травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 230 від 02.09.2022 та довідки №231 від 02.09.2022 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Західним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Львів). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішеннями ГУ ПФУ у Київській області від 27.06.2022 та від 09.09.2022 відмовлено їй у переході на інший вид пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Зазначає, що має право на отримання пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон №3723-XII), оскільки станом на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII (далі Закон №889-VIII) мала необхідну кількість стажу державного службовця. Також стверджує, що на момент подання нею заяви до відповідача про призначення пенсії державного службовця, усі необхідні вимоги щодо кількості та виду стажу, позивачкою дотримано.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ у Київській області про відмову у перерахунку пенсії від 27.06.2022 № 10769/03-16. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ у Київській області про відмову в призначенні пенсії від 08.09.2022 № 72. Зобов`язано ГУПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 з 02.09.2022 на пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2022 №230 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії від 02.09.2022 №231 виданих Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) та провести виплату з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, фактично в частині відмовлених позовних вимог, його оскаржила позивачка, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, стосовно позовної вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 та довідки №868 від 02.10.2015, що відповідачем не проведено жодної виплати на підставі довідки №868 від 02.10.2015, а відтак такий перерахунок має бути проведений відповідачем. Стосовно вимоги про здійснення перерахунку пенсії з травня 2016 року зазначає, що така підлягає задоволенню та перерахунок пенсії має бути проведений з 01.05.2016, оскільки саме з цієї дати вступив в дію Закон України «Про державну службу» № 889- VIII, а позивачка підпадає під категорію осіб визначену у статті 37 вказаного Закону.

Не погодившись з ухваленим рішенням, фактично в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідно до пунктів 3, 3-1 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2019 № 622Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі Порядок №622) право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом №889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII мають державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом №889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби. Апелянт зазначає, що позивачка з 27.01.2009 отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII. З 01.05.2020 позивачка переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування(далі Закон №1058-IV). Оскільки позивачка отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII, то для переведення її з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію відповідно до Закону №889-VIII на умовах Порядку № 622 з урахуванням довідок про складові заробітної плати, виданих Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів), підстави відсутні. Саме тому ГУПФУ в Київській області за принципом екстериторіальності прийняло рішення від 27.06.2022 та від 09.09.2022 про відмову позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

Позивачка подала письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому просить залишити таку без задоволення.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що з 27.01.2009 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

За матеріалами електронної пенсійної справи позивачку з 01.05.2020 переведено з пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Відповідно до довідки Головного управління юстиції у Львівській області від 26.01.2009 №26, стаж державної служби позивачки станом на 26.01.2009 становить 34 роки 10 місяців.

Позивачка 26.05.2022 звернулась до ГУПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років.

За принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУПФУ в Київській області.

Рішенням від 27.06.2022 №10769/03-16 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки після переведення на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» розмір пенсії зменшується і становить 3409,66 грн, відтак такий перерахунок позивачці є недоцільним.

02.09.2022 позивачка повторно звернулась до ГУПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років. За принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУПФУ в Київській області. До заяви позивачкою додано зокрема, Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2022 №230 та Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії від 02.09.2022 №231.

Рішенням від 08.09.2022 №72 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки Закон №889-VІІІ не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом №3723-XII та скасовано Постанову №865. Тому підстави для перерахунку пенсій, які були передбачені ст. 37-1 Закону №3723-XII відсутні.

Позивачка вважаючи, що рішеннями від 27.06.2022 №10769/03-16 та від 08.09.2022 №72 протиправно відмовлено у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до Закону №3723-XII, звернулася з позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача про те, що на час набрання чинності Законом №889-VІІІ позивачка отримувала пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог Закону №3723-XII, а тому не має права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII є необґрунтованим. А відтак, відповідачі протиправно відмовили позивачці у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII. Стосовно дати, з якої належить зобов`язати відповідача перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» суд зазначив, що позивачка повинна бути переведена з 02.09.2022, тобто з дня подання належним чином оформленої заяви. Суд також вказав, що відсутні підстави для перерахунку та виплати пенсії державного службовця ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 та довідки №868 від 02.10.2015, з якої не була нарахована пенсія по віку з 05.11.2009 по 15.08.2014.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності у позивачки права на переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до Закону №3723-XII.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

До 01.05.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом №3723-XII.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII, в підпункті 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого закріплено, що Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889, втратив чинність.

Так, пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш, як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Така позиція суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року у зразковій справі № 822/524/18.

Отже, незважаючи на те, що з 01.05.2016 Закон №3723-XII втратив чинність, після вказаної дати особи, що працювали на державній службі за наявності передбачених статтею 37 цього Закону підстав, мають право на пенсію державного службовця.

Згідно з матеріалами справи, позивачка має стаж на посадах державної служби понад 20 років, перед зверненням до пенсійного органу за переведенням на пенсію працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набула право на пенсію державного службовця, яка і була їй призначена з 27.01.2009, що не заперечується сторонами.

Поряд з цим з 01.05.2020 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

26.05.2022 та 02.09.2022 позивачка зверталася до ГУПФУ у Львівській області з заявами про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, однак рішеннями ГУПФУ в Київській області, прийнятим за принципом екстериторіальності, позивачці відмовлено в такому переведенні, оскільки вона отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII, а відтак для переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону № 889-VIII на умовах Порядку № 622 підстави відсутні.

Оцінюючи наведене апеляційний суд зазначає наступне.

14.09.2016 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», якою затвердив Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Апелянт ГУПФУ у Львівській області покликається на пункти 3, 3-1 цього Порядку, згідно яких:

- право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Як правильно вказує суд першої інстанції, Порядок № 622 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а тому має відповідати положенням вказаного закону та конкретизувати його положення.

При цьому, підзаконний нормативно-правовий акт не може суперечити закону, на виконання якого він прийнятий, та встановлювати обмеження для реалізації права, гарантованого відповідним законом.

Разом з тим крім умов, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, Порядок № 622 встановлює додаткову умову для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, а саме: якщо до набрання чинності Законом № 889 не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

В той же час ані Закон №3723-XII, ані Закон № 889-VIII такої умови не містять.

Отже, покликання апелянта, що на час набрання чинності Законом № 889-VIII позивачка отримувала пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог Закону №3723-XII, а тому не має права на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ є необґрунтованим.

Апеляційний суд резюмує, що відповідачі протиправно відмовили позивачці у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII. Таким чином, правильним висновок суду першої інстанції про те, що слід визнати протиправними та скасувати рішення ГУПФУ у Київській області від 27.06.2022 №10769/03-16 та від 08.09.2022 №72 про відмову у переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Апелянт ОСОБА_1 вказує на те, що перерахунок пенсії має бути проведений з 01.05.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Як підтверджується та не заперечується сторонами, із заявою до пенсійного органу про переведення на пенсію державного службовця із необхідними документами, а саме довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2022 №230 та про складові заробітної плати для призначення пенсії від 02.09.2022 №231 позивачка звернулася 02.09.2022.

Позивачка перебуває на обліку в ГУПФУ у Львівській області і саме там обліковується її пенсійна справа.

Тож, ураховуючи те, що з останньою заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачка зверталася до ГУПФУ у Львівській області, який відмовив їй у такому переведенні і таку відмову визнано судом протиправною, а також беручи до уваги ту обставину, що позивачка перебуває на обліку в ГУПФУ у Львівській області і саме там обліковується її пенсійна справа, належить зобов`язати ГУПФУ у Київській області перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Стосовно дати, з якої належить перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Вперше із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» до пенсійного органу позивачка звернулася 26.05.2022. Однак, необхідні документи для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка подала до пенсійного органу разом з заявою від 02.09.2022.

Отже, з поданням такої заяви позивачка висловила своє бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Тому, ураховуючи вимоги Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка повинна бути переведена з 02.09.2022, тобто з дня подання належним чином оформленої заяви. З огляду на наведене, відсутні підстави для перерахунку пенсії з 01.05.2015.

Крім того, позивачці з 01.05.2020 призначено пенсію за віком, у заяві від 02.09.2022 позивачка просила відповідача перевести її на пенсію державного службовця з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 02.09.2022 №230 від 02.09.2022 №731, виданих Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції.

Суд першої інстанції вірно вказав, що з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення від 27.06.2022 № 10769/03-16, від 08.09.2022 № 72 та зобов`язати ГУПФУ у Львівські області перевести позивачку з 02.09.2022 на пенсію державного службовця на підставі Закону №889-VIII із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 02.09.2022 №230 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії від 02.09.2022 №231 виданих Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) та провести виплату з урахуванням виплачених сум.

Апелянт ОСОБА_1 також вказує на те, що слід з 27.01.2009 здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 , призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 та довідки №868 від 02.10.2015, з якої не була нарахована пенсія по віку з 05.11.2009 по 15.08.2014, та вважає висновки суду першої інстанції в цій частині неправильними.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18 березня 2016 року у справі №464/9840/15-а, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема зобов`язано управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 , включивши у суму середньомісячної плати для обчислення пенсії фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, інших виплат, на які нараховувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», в розмірі 90% середньомісячної заробітної плати, з 27.01.2009, з врахуванням стажу державної служби -34роки 10 місяців та за виключенням проведених виплат.

Як підтверджується матеріалами справи, що на виконання постанови суду за період з 27.01.2009 по 31.05.2016 позивачці нарахована доплата до пенсії в сумі 28004,23 грн, виплату якої здійснено у грудні 2016 року. Таким чином, відсутні підстави для перерахунку та виплати пенсії державного службовця ОСОБА_2 , призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 та довідки №868 від 02.10.2015, з якої не була нарахована пенсія по віку з 05.11.2009 по 15.08.2014.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянтів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року в справі №380/13357/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш