Справа № 500/760/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/760/23

12 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням Архівної довідки про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» протиправними, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням архівної довідки №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», з дня призначення пенсії, та врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при поданні документів для призначення пенсію ОСОБА_1 було надано відповідний пакет документів, серед яких були архівна довідка від 27.06.2022 р. №Н- 14/04-11 видана Державним архівом Тернопільської області за період роботи про заробітну плату за період роботи з 1991 -1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», а також довідку № від 11.04.2022 року про заробітну плату за період роботи з 30.12.1993 по 03.02.1999 в Шевченківському відділенні Тернопільської дирекції АКБ «Укрсоцбанк». Позивач просить врахувати, що незважаючи на тривалий трудовий стаж роботи, ОСОБА_1 листом від 28.02.2022 р. вих. №745-697/Н-02/8-1900/23 Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, відмовлено у зарахуванні період роботи з 19 лютого 1991 року по 29 грудня 1993 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» для обчислення пенсії, у відповідності до вищевказаної архівної довідки, посилаючись на те, що за період з січня 1992 року по грудень 1993 року утримання внесків на соціальне страхування в особових рахунках не зазначено, в 1991 році є невідповідність нарахованої заробітної плати утриманим внескам за березень - квітень та жовтень - грудень 1991 року. Крім того, оскільки архівна про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022 року не підтверджена первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Державного архіву Тернопільської області (ТДА комерційного агропромислового банку «Україна») не надано, тому перерахувати пенсію немає підстав. Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 19 лютого 1991 року по 29 грудня 1993 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» на підставі поданої Архівної довідки №4-14/04-11 від 27.06.2022 протиправними та незаконними, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, згідно поданої заяви про призначення пенсії позивачем долучено архівну довідку про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022, видану Державним архівом Тернопільської області, за період з лютого 1991 року по грудень 1993 року та довідку про заробітну плату №712-180/б від 21.04.2022, видану АТ "Альфа-Банк" №4, за період з грудня 1993 року по лютий 1999 року. Зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності архівної довідки про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022. Просить врахувати, що за результатами перевірки встановлено, що за період з січня 1992 по грудень 1993 року утримання внесків на соціальне страхування в особових рахунках не зазначено; в 1991 році є невідповідність нарахованої заробітної плати утриманим внескам за березень-квітень та жовтень-грудень 1991 року. Відповідач вважає, що оскільки архівна довідка про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022, не підтверджена первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Державним архівом Тернопільської області не надано, тому враховувати при обчисленні пенсії заробітну плату на підставі цієї довідки немає правових підстав. На переконання відповідача, будь-яких порушень прав позивача на пенсійне забезпечення, зокрема щодо порядку проведення перерахунку пенсії та її виплати, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у своїх діях не вбачає.

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що з 14.08.2022 позивачу призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2022, при страховому стажі тривалістю 42 роки 02 місяці 04 дні.

До заяви про призначення пенсії позивачем долучено архівну довідку про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022, видану Державним архівом Тернопільської області, за період з лютого 1991 року по грудень 1993 року та довідку про заробітну плату №712-180/6 від 21.04.2022, видану АТ Альфа-Банк №4, за період з грудня 1993 року по лютий 1999 року.

У відповідь на звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, відповідач листом від 28.02.2023 за №745-697/Н-02/8-1900/23 повідомив про відсутність підстав для перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням архівної довідки №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

Так, відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно- перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності архівної довідки про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022.

За результатами перевірки встановлено, що за період з січня 1992 по грудень 1993 року утримання внесків на соціальне страхування в особових рахунках не зазначено. В 1991 році є невідповідність нарахованої заробітної плати утриманим внескам за березень-квітень та жовтень-грудень 1991 року.

Відмовляючи у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з урахуванням архівної довідки №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», відповідач зазначив про те, що архівна довідка про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022, не підтверджена первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Державним архівом Тернопільської області не надано, тому враховувати при обчисленні пенсії заробітну плату на підставі цієї довідки немає правових підстав.

Позивач вважає такі діє протиправними, відтак звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Ст.1 Закону №1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною другою ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За змістом пп.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 Порядку № 22-1).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно п.4.1, 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи наведені вище положення, суд вважає, що органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.

Як слідує з матеріалів справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності архівної довідки про заробітну плату №Н14-04/04-11 від 27.06.2022, та за результатами перевірки встановлено, що за період з січня 1992 по грудень 1993 року утримання внесків на соціальне страхування в особових рахунках не зазначено, в 1991 році є невідповідність нарахованої заробітної плати утриманим внескам за березень-квітень та жовтень-грудень 1991 року.

Так, згідно зі ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 1 Закону №1058 передбачає, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ст.20 вищевказаного Закону передбачає, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2464-IV (далі - Закон №2464-IV) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Ст.4 Закону №2464-IV передбачає, що платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно зі ст.26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Відтак, на думку суду, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача. При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, суд вважає, що несплата в повній мірі страхових внесків за спірний період або не відображення сум відрахувань страхових внесків не може братись до уваги оскільки, саме страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку із своєчасності сплати страхових внесків до органу пенсійного фонду підприємством, де вона працювала.

Верховний Суд, висновки якого щодо застосування норм права підлягають застосуванню відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України, у постанові від 18.05.2020 у справі №607/1967/17 (адміністративне провадження №К/9901/30686/18) вказав на те, що особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.

У постанові від 15 червня 2022 року у справі №383/102/14-а Верховний Суд вкотре наголосив, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Таким чином, на переконання суду, несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та не врахуванні відповідних сум заробітку.

У спірному випадку, зі змісту архівної довідки про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022, виданої Державним архівом Тернопільської області вбачається, що у документах архівного фонду Тернопільська дирекція акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" в особових рахунках працівників за 1991 - 1993 роки є відомості про заробітну плату позивача за вказані роки.

Поряд з цим, вирішуючи спір по суті, суд не приймає до уваги покликання пенсійного органу на постанову Верховного Суді від 04 травня 2022 року у справі №819/946/18, оскільки у спірних правовідносинах архівна довідка про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022 видана на підставі Ф.Р.-3468, оп.2, та відповідних номерів справ із зазначенням аркушів справи, а у справі на яку покликається відповідач, не зазначено, на основі яких документів видано архівну довідку.

Отже, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням поданої ним архівної довідки №Н-50/04-11 від 27.06.2022 про заробітну плату за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням Архівної довідки про заробітну плату №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням архівної довідки №Н-14/04-11 від 27.06.2022 виданої Державним архівом Тернопільської області за період роботи з 19.02.1991 по 29.12.1993 в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», з 14.08.2022, з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 12 квітня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.