Справа № 214/127/23 (2-а/214/70/23)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2023 року справа № 214/127/23 пров. 2-а/214/70/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2023 року в адміністративній справі №214/127/23 (пров. № 2-а/214/70/23) (суддя Сіденко С.І.) за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Нігерії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - позивач) через представника звернулося до суду з позовом, в якому просило примусово видворити за межі України громадянина Нігерії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2023 року в задоволенні адміністративного позову позивача було відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Саксаганським відділом у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 23.09.2022 прийнято рішення №10 про примусове повернення за межі України до країни походження громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано іноземця залишити територію України у термін до 20.10.2022року. Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував. Рішення №10 про примусове повернення з України від 23.09.2022 відповідач не оскаржував, проте не виконав його. Факт порушення відповідачем правил перебування в України та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством, за що передбачена відповідальність, зафіксовано співробітниками ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у Нігерії, є громадянином Нігерії, документ, що посвідчує особу відсутній, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач здійснив в`їзд на територію України у 2010 році та з того часу з території України не виїжджав (а.с. 8, 16).

Працівниками ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області 23.09.2022 до Саксаганського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області доставлений Ідамархаре Емуесірі, який ухиляється від виїзду з території України після закінчення відповідного терміну законного перебування, та своїми діями порушує правила перебування іноземців в Україні, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП серії НДН №000470 (а.с. 12).

За результатами розгляду справи винесено постанову серії ПН МДН №004092 від 23.09.2022 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП у зв`язку з порушенням ч. 1, 3 ст.9, ч.1 ст.17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.. Штраф відповідачем сплачено 24.09.2022 (а.с. 13).

23.09.2022 Саксаганським відділом у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення №10 про примусове повернення до країни походження громадянина Нігерії відповідача у справі, із зобов`язанням покинути Україну у термін до 20.10.2022 (а.с. 9-10).

Відповідач у письмових поясненнях зазначив, що дійсно у 2010 році він приїхав в Україну на навчання у Дніпровському національному університеті на факультеті радіоелектроніки. Мав посвідку на тимчасове проживання, але термін її дії закінчився. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Документів, що дозволяють йому проживати на території України не має (а.с. 11).

У ході перевірки працівниками ДМС з`ясовано, що у ОСОБА_1 законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався.

Позивач, вважаючи, що наявні підстави для примусового видворення за межі України іноземця- громадянина Нігерії ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимог закону, що передують зверненню до суду з таким позовом, що унеможливить у наступному виконання такого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявні підстави для відмови у задоволенні позову позивача, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI, який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно із ч.8 ст.18 Закону України «Про національну безпеку України», державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), зокрема протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, зокрема біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Пунктом 2 ст.25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Тобто, примусове видворення з України іноземця та особи без громадянства, застосовується при умові не виконання останнім в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач затриманий та поміщений в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства не був, станом на теперішній час місце його знаходження та місце перебування невідоме.

Видворення в примусовому порядку це специфічний вид адміністративного стягнення, метою якого є фізичне повернення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України до країни їхнього походження. Примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, до країни їхнього походження здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно вимог ч.2 ст.288 КАС України, адміністративні справи у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом за обов`язкової участі сторін. Відповідач до суду органами ГУ ДМС в Дніпропетровській області доставлений не був.

Колегія суддів звертає увагу, що як підставу для звернення до суду з позовом позивач зазначає не виконання у добровільному порядку відповідачем рішення №10 про примусове повернення до країни походження відповідача, із зобов`язанням покинути Україну у термін до 20.10.2022. Проте, доказів невиконання такого рішення відповідачем у добровільному порядку суду надано не було.

В спірному випадку відсутні докази того, що на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не виїхав добровільно до країни походження та продовжує перебувати на території України без визначених законом на те підстав.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст.271, 288, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 328 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2023 року в адміністративній справі №214/127/23 (пров. № 2-а/214/70/23) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені ст.ст. 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя Т.С. Прокопчук