Справа № 440/497/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/497/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Стислий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену листом від 08 жовтня 2021 року за № 9/1/7417/ у видачі довідки, що ОСОБА_1 - дружина військовослужбовця надстрокової служби, разом із чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05 травня 1989 року по 17 травня 1994 року проживала в місцевостях, де відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю (гарнізоні військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ));
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , видати довідку, що ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 66), дружина військовослужбовця надстрокової служби, в період з 05 травня 1989 року по 17 травня 1994 року, разом із чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в місцевостях, де відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю (гарнізоні військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив у видачі довідки для врахування до страхового стажу періоду проживання разом з чоловіком-військовослужбовцем у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватись за спеціальністю, оскільки надано документи, що підтверджують її проживання з чоловіком-військовослужбовцем. Також зазначила, що на момент проживання ОСОБА_1 з чоловіком-військовослужбовцем, не існувало будь-яких імперативних законодавчих вимог та норм щодо необхідності або обов`язковості звернення до органів служби зайнятості з питанням надання довідок або внесення записів до трудової книжки про факт неможливості або ж можливості її працевлаштування у відповідній місцевості.
2. Стислий зміст заперечень відповідача
У наданому до суду відзиві на позовну заяву /а.с. 92 - 93/ представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надав достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували її проживання разом з чоловіком у період з 05.04.1988 по 17.05.1994 у м. Калинівка Вінницької області. Крім того, зазначив про відсутність інформації про намагання заявниці працевлаштуватися у період з 05 травня 1989 по 1992 рік, при цьому центри з працевлаштування, перенавчання та професійної орієнтації населення були створені відповідно до рішення уряду СРСР в 1988 році.
3. Процесуальні дії по справі
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено їй строк звернення до суду у справі № 440/497/23, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України КО335261, виданим 14.08.2007 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 06.08.1983 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружилися 06.08.1983 /а.с. 16/.
Відповідно до витягу із послужного списку ОСОБА_2 призваний на військову службу 13.11.1981 /а.с. 41-42/ та, зокрема, з 05.05.1989 по 04.08.1992 служив у військовій частині НОМЕР_1 , з 04.08.1992 по 17.05.1994 - арсеналі МО України.
Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 21.05.2013 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 17/.
04.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з листом від 28.09.2021 (зареєстровано за вх. № М-77), в якому, зокрема, просила надати довідку для підтвердження страхового стажу дружинам військовослужбовців, які проживали з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для їх працевлаштування за спеціальністю, передбачену пунктом 13 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
До звернення додано листи Військової частини НОМЕР_5 від 12.05.2021 № 875/2155, Калинівської міської ради від 28.05.2021 № 02-12-921, Комунального підприємства "Управляюча компанія "Житловик" від 14.09.2021 №198, довідку Вінницького обласного центру зайнятості від 13.05.2021 № 15-14/2012-21 /а.с. 128, зворот, - 131/.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2021 № 9/1/7417/ /а.с. 18-19/ за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 повідомлено, що підстави для оформлення та видачі довідки про підтвердження періоду проживання разом з чоловіком в місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, не вбачаються. Зазначено, що для видачі відповідної довідки повинні бути представлені такі документи, а саме: копія паспорту, копія диплому про одержану спеціальність (освіту), копія свідоцтва про народження дітей, копія свідоцтва про шлюб, копія трудової книжки за всі періоди працевлаштування. Водночас поінформовано, що що в представлених ОСОБА_1 документах Комунального підприємства "Упраляюча компанія "Житловик" відсутнє підтвердження періоду фактичного проживання в даній місцевості та згідно довідки Вінницького обласного центру зайнятості за вказаний період з метою працевлаштування позивач до них не зверталась.
ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 у справі № 554/11974/21 /а.с. 81/ провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю - закрито.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2022 у справі № 554/11974/21 /а.с. 82-83/ апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Голубенка Володимира Петровича - задоволено частково. Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 - скасовано. Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 про встановлення факту проживання в місцевостях, де відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю закрито, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до адміністративного суду з відповідним позовом.
У зв`язку з вищевикладеним, вважаючи протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі довідки для підтвердження страхового стажу дружинам військовослужбовців, які проживали з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для їх працевлаштування за спеціальністю, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-IV).
За Преамбулою Закону № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини першої статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною третьою статті 18 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII встановлено, що дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Вказана норма діяла у відповідній редакції із дати набрання чинності Законом № 2011-ХІІ і є чинною на час спірних правовідносин.
Відповідно до пункту "з" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII до стажу роботи зараховується також період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 13 Порядку встановлено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток №4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.
При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 01.01.2004 з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються військовими комісаріатами, за період проживання:
- у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;
- у гарнізонах, розташованих у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця, довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості та довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.
Період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) після 01.01.2004 з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, зараховується до страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
З аналізу наведених правових норм вбачається, що за загальним правилом, проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів.
Поряд з цим, запроваджено окрему процедуру підтвердження проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, до 01.01.2004. Такі обставини підтверджуються довідками військових комісаріатів.
При цьому, Порядок встановлює перелік документів, на підставі яких військовий комісаріат видає такі довідки, в залежності від місця розташування гарнізону. Так, якщо гарнізон був розташований у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі:
1) особової справи звільненого військовослужбовця;
2) довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості;
3) довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.
Предметом спору у цій справі є відмова ІНФОРМАЦІЯ_5 у видачі позивачу довідки щодо проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, за період з 19.10.1990 по 17.05.1994, за наслідками розгляду заяви позивача від 28.09.2021.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з послужного списку майора ОСОБА_2 у період з 19.10.1990 по 04.08.1992 служив інженером відділу технічного контролю у військовій частині НОМЕР_1 , а в період з 04.08.1992 по 17.05.1994 - арсенал МО України /а.с. 41 - 42/.
Разом із заявою від 28.09.2021 до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 на підтвердження факту проживання з військовослужбовцем ОСОБА_2 надала такі документи:
- лист військової частини НОМЕР_5 від 12.05.2021 /а.с. 130/, в якому зазначено, що у військовій частині НОМЕР_5 відсутні документи, які підтверджують факт проживання (реєстрації) у вказаний позивачем період, так як всі документи передані до комунального підприємства "Житловик" міста Калинівка;
- лист Комунального підприємства "Управляюча компанія "Житловик" від 14.09.2021 № 198 /а.с. 131/ в якому повідомлено, що в картотеці підприємства, яка передана військовою частиною НОМЕР_5 (в минулому в/ч НОМЕР_6 , а не 63142) відсутні будь-які відомості фактичного проживання ОСОБА_1 (реєстрацію, прописку) на території військової частини НОМЕР_5 в період служби з 05.05.1989 по 17.05.1994 чоловіка-військовослужбовця;
- лист Калинівської міської ради від 28.05.2021 № 02-12-921 /а.с. 130, зворот/ про неможливість надати довідку про період її проживання у АДРЕСА_1 на території військової частини НОМЕР_5 в період з 19.10.1990 по 17.05.1994 в зв`язку із відсутністю архівних документів за вищевказані роки, а повноваження у сфері реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад лише з 04.04.2016 (постанова КМУ від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру");
- довідку Вінницького обласного центру зайнятості Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України від 13.05.2021 № 15-14/2012-21 /а.с. 131, зворот/, згідно з якою у відомчому архіві Вінницького обласного центру зайнятості на зберіганні знаходяться особові справи безробітних Калинівського районного центру зайнятості починаючи з 1992 року (Фонд № 8). Вказано, що у період з 1992 року по 1994 роки громадянка ОСОБА_1 з метою працевлаштування (пошуку роботи за фахом або іншої роботи) у Калинівський центр зайнятості не зверталась.
Із аналізу змісту поданих позивачем документів до ІНФОРМАЦІЯ_5 слідує, що із цих документів неможливо встановити період фактичного проживання (реєстрації, прописки) ОСОБА_1 як дружини військовослужбовця у відповідній місцевості, а також факт неможливості її працевлаштування як дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.
Всупереч вимогам пункту 13 Порядку № 637 позивачем не надано довідку місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості, довідку установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.
Отже, відмовляючи позивачу у видачі довідки листом від 08.10.2021 № 9/1/7417/ НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством.
Стосовно доводів позивача про те, що факт її проживання, як дружини військовослужбовця у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується записами трудової книжки, суд зауважує, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_8 /а.с. 21-23/ позивач 23.11.1987 звільнена за власним бажанням, у зв`язку з переведенням чоловіка в іншу місцевість, наступний запис датовано 04.08.1994, згідно з яким позивач прийнята у відділ організації праці та нормуванню праці на посаду інженера по організації та формуванню праці.
Суд наголошує, що записи трудової книжки позивача підтверджують, що вона не працювала у період з 24.11.1987 по 03.08.1994, проте жодним чином не підтверджують період її проживання у певній місцевості, а також неможливість працевлаштуватись у цій місцевості за спеціальністю.
Крім того, суд звертає увагу на те, що копія трудової книжки позивачем до заяви від 28.09.2021 не надавалась та не була предметом розгляду відповідача, як і інші документи, долучені позивачем до позовної заяви (довідки школи про навчання дітей, квитанції, листування та ін.), тому суд не надає їм оцінки .
Щодо тверджень позивача про те, що на момент проживання ОСОБА_1 з чоловіком-військовослужбовцем, не існувало будь-яких імперативних законодавчих вимог та норм щодо необхідності або обов`язковості звернення до органів служби зайнятості з питанням надання довідок або внесення записів до трудової книжки про факт неможливості або ж можливості її працевлаштування у відповідній місцевості, суд зазначає, що дійсно таких законодавчих вимог не було, водночас суд враховує, що Державна служба зайнятості була створена в грудні 1990 року на підставі постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 21.12.1990 № 381 «Про створення державної служби зайнятості в Українській РСР» шляхом перебудови наявної на той час служби працевлаштування на спеціалізовану службу, до завдань якої належить забезпечення комплексного вирішення питань, пов`язаних з регулюванням зайнятості населення, професійною орієнтацією, працевлаштуванням, соціальною підтримкою тимчасово безробітних громадян. Статтею 8 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року N 803-XII (чинним на час частини періоду, про підтвердження якого позивач звернулася до відповідача) було передбачено, що громадяни мають право на працевлаштування і вибір місця роботи шляхом звернення до підприємства, установи, організації, індивідуального селянського (фермерського) господарства і до іншого роботодавця або при безплатному сприянні державної служби зайнятості.
Таким чином позивач мала право на працевлаштування і вибір місця роботи шляхом звернення до підприємств, установ, організацій або до державної служби зайнятості.
Довідкою Вінницького обласного центру зайнятості від 13.05.2021 № 15-14/2012-21 /а.с. 131, зворот/, підтверджено, що у період з 1992 року по 1994 роки громадянка ОСОБА_1 з метою працевлаштування (пошуку роботи за фахом або іншої роботи) у Калинівський центр зайнятості не зверталась.
Позивачем також не надано будь-яких доказів звернення з метою працевлаштування за спеціальністю до підприємств, установ, організацій, розташованих у місцевості, в якій вона проживала разом з чоловіком-військовослужбовцем, та відмови останніх у забезпеченні працевлаштування, як і доказів відсутності таких підприємств, установ, організацій, в яких позивач могла отримати роботу за спеціальністю, у цій місцевості.
Відтак позивачем не доведено факт неможливості працевлаштування як дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості, що є обов`язковою умовою для видачі довідки на підтвердження проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не обгрунтовано та не надано належних і достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, при цьому відповідачем доведено правомірність відмови у видачі довідки.
Отже, у позові належить відмовити у повному обсязі.
V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_9 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол