Справа № 571/1553/22
Суддя: Верзун О. П.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №571/1553/22
Провадження № 2-а/571/1/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді Верзун О.П., за участі секретаря Шупрудько І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Рокитне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №723615 від 01.11.2022 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що 10 листопада 2022 року на його адресу надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД№723615 від 01.11.2022. Цією постановою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що 01.11.2022 року 18 год.00 хв. в смт. Рокитне по вул. Пролетарській водій ОСОБА_1 керував мопедом Syzyki» без д.н.з., який був не зареєстрований в законом відповідному порядку протягом 10 днів з моменту купівлі ... здійснив зупинку в забороненому для цього місці, а саме менше 10 метрів до перехрестя, під час перевірки документів не мав полісу обов`язкового страхування ... посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким, чим порушив п.2.1а, 2.16, 2.9в. Вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки вказані в ній правопорушень він не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні.

Позивач та його представник Ціпан О.П. в судовому засіданні підтримали свої вимоги з підстав, зазначених у позові. Пояснивши, що постанова винесена безпідставно, оскільки будь-яких дій, що вказані у постанові, а саме: мопед не зареєстрований, зупинився в забороненому місці, не мав полісу обов`язкового страхування та посвідчення водія - не вчиняв. Постанова винесена з грубим порушенням вимог, жодного доказу не було надано ні під час з`ясування, ні в подальшому.

Вважають вимогу працівника поліції незаконною, так як підставою для зупинки транспортного засобу має бути достатні підстави вважати, що він вчинив правопорушення чи має намір на вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки факту правопорушення не було, то його зупинка була незаконно.

Крім того, було порушено порядок розгляду справи, вимог ст. 278 та 280 КУпАП, постанова не складалася, тому що ОСОБА_1 не повідомив свої анкетні дані.

Позивач пояснив, що мав при собі документи, однак працівникам поліції їх не надав, тому, що не керував транспортним засобом.

Разом з тим, позивач підтвердив суду, що проживає в АДРЕСА_1 . З 2012 року має придбаний ним транспортний засіб - Syzyki», темно - синього кольору, який не зареєстрований. В той день, він тягнув його у руках, тому, що мопед був поламаним, на роботу. Позивач також повідомив суду, що не має поліса обов`язкового страхування наземного транспортного засобу, посвідчення на право керування таким видом транспортного засобу не отримував, проте має посвідчення на право керування автомобілем.

Суд звертає увагу на ту обставину, що пояснення позивача є суперечливими та не послідовними. Так, ОСОБА_1 стверджував, що вів транспортний засіб на АЗС по вулиці Пролетарський, щоб заправити. Поблизу АЗС працівники поліції почали вимагати документи. Одночасно, суду позивач пояснював, що вів транспортний засіб на роботу. Крім того, позивач проживає в селі Рокитне по вулиці Святковій, транспортний засіб з його слів був непрацюючим через поламку, однак пояснити, в чому була необхідність транспортувати поламаний транспортний засіб в смт. Рокитне, тобто в інший населений пункт, долаючи значну відстань приблизно 1,5 км, щоб поремонтувати на АЗС не зміг.

Пояснення позивача про те, що пред`явлені йому працівниками поліції документи є недійсними (бо вони пластикові, не вказано, що це посвідчення, а особа, що його тримає - працівник поліції) не заслуговують на увагу, оскільки є надуманими та безпідставними: такі документи видаються у порядку, визначеному законом.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

З постанови серії БАД №723615 вбачається, що 01 листопада 2022 року о 18 год. в смт. Рокитне по вул. Пролетарській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки «Suzuki» без д.н.з., не зареєстрованим в установленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, а також ... здійснив зупинку в забороненому для цього місці, а саме менше 10 метрів до перехрестя, під час перевірки документів не мав полісу обов`язкового страхування ... посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а, 2.16, 2.9в., чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП. В наслідок чого на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 гривень (а.с.9).

Разом з тим, зазначені у протоколі обставини підтверджуються поясненнями, наданими самим позивачем у судовому засіданні. Позивач суду пояснив, що транспортний засіб, придбаний ним для власних потреб, з 2012 року не зареєстрований, страхового полісу та посвідчення на право керування необхідної категорії не має. Заперечення позивача, про те, що він не керував та не здійснював зупинку у забороненому місці, а саме: менш ніж 10 м від перехрестя,- спростовуються наданим ним же відеозаписом з місця події, на якому чітко вибачається, як останній сидить на працюючому транспортному засобі.

Відтак, суд дійшов до переконання, що обрана позивачем позиція та його звернення до суду обумовлена метою уникнути адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стосовно доводів позивача про порушення його права на захист, суд зауважує, що статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд зазначає, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Крім того, позивач не затримувався у порядку, визначеному КУпАП.

Стосовно доводів позивача про те, що вимоги поліцейського щодо надання посвідчення водія, документів на транспортний засіб та полісу є незаконними, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Надана позивачем до позовної заяви копія відеозапису, зроблена ним самостійно на місці зупинки транспортного засобу, не підтверджує відсутність факту вчинення адміністративних правопорушень позивачем. На відео чітко зафіксовано, що позивач сидить за ввімкненими транспортним засобом та, посилаючись на те, що комендантська година ще не настала, вперто не виконує вимогу працівника поліції (який будучи одягнутим у формений одяг, назвався та надав для ознайомлення підтверджуючий службові повноваження документ. Як вбачається із дослідженого відео, особа взагалі не повідомляла працівників поліції, що мопед тримала в руках та просто його вела. І лише після того, як працівник поліції пред`явив відео, на якому зафіксовано рух особи на транспортному засобі, особа заперечила, пояснивши .. «що там їде якась людина на мопеді» і він себе не бачить, «там мене нема» «немає мого лиця». При цьому суд звертає увагу на те, що надана позивачем відео зйомка здійснювалась з місця сидіння водія транспортного засобу. На момент зупинки транспортний засіб перебував у працюючому стані. Твердження позивача, що йому не пред`явили посвідчення працівника поліції, а наданий документ він не вважає посвідченням працівникам поліції, так як у ньому відсутній напис «посвідчення», а також те, що йому не повідомили про причини зупинки спростовуються переглядом відео, наданим позивачем і на якому причина зупинки позивачу повідомлялася неодноразово. Особі, яка була зупинена роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП. Пропозицію ознайомитися з процесуальними документами проігнорував. Особа, у порядку, визначеному законодавством не затримувалась.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, судом встановлено, що під час з`ясування працівниками поліції обставин вчиненого адміністративного правопорушення водій перебував на місці події, зокрема знаходився на транспортному засобі і на момент зупинки двигун транспортного засобу працював. Крім цього, відповідно до відеозапису - працівником поліції було повідомлено водію причини зупинки, роз`яснено його права та дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Проте, в порушення вимог Правил дорожнього руху водій з надуманих причин водій відмовився надати документи, перелік яких передбачено ПДР працівнику поліції. Під час відео зйомки, яка велася ним особисто стверджував, що такі документи у нього відсутні. У суді підтвердив, що транспортний засіб не зареєстрований, страховий поліс відсутній, право керування даним видом транспортного засобу не отримував.

На підставі викладеного, суд приходить до чіткого переконання, що позивачем було допущено порушення пунктів 2.1.а, 2.1.б, 2.9. в, 2.3 г, 15,9 г Правил дорожнього руху України.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 255,256,283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, позивачем, в обґрунтування його посилань на незаконність оскаржуваної постанови, не було спростовано за допомогою належних засобів доказування факту порушення ним пунктів 2.1.а, 2.1.б, 2.9. в, , 2.3 г, 15,9 г Правил дорожнього руху України, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності такого.

Отже, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не зазначає, що транспортний засіб марки «Suzuki» на момент зупинення працівником поліції був зареєстрованим в установленому законом порядку, він має право керувати даним транспортним засобом - має посвідчення водія відповідної категорії, та обов`язковий поліс страхування, а лише зводиться до загальних сукупних даних щодо можливих причин скасування постанови. В судовому засіданні надав пояснення, що свідчать про наявність в його діях ознак складу ч. 5 та ч. 6 ст. 121, ч. 1 та ч. 2 ст. 126, ст. 122 КУпАП.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить і позивачем таких доказів суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що судом підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушень, за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись 77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України , -

вирішив :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 13.03.2023.

Суддя: