Справа № 300/303/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання зупинення провадження у справі

14 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/303/23 пров. № А/857/4684/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя -Заверухи О. Б.
суддів -Гінди О. М.
Ніколіна В. В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправними дії, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 №367-ХІV, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ріш ення суду та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задовольнити.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду вищевказану справу за вищевказаною апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Разом з апеляційною скаргою позивачем, ОСОБА_1 , подано клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі, у якій просив відповідно до п. 3 ч. 1 ст.236 КАС України зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в в адміністративній справі № 640/8186/22. Зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року у справі №640/8186/22 постанову Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540 визнано протиправною та нечинною. Станом на 10 березня 2023 року справа №640/8186/22 перебуває на розгляді в Шостому апеляційному адміністративному суді і рішення не прийнято. У зв`язку з цим просить зупинити провадження у справі № 300/303/23 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8186/22.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та подане клопотання в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі, з наступних підстав.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Отже, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.

Ця підстава виникає тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, слід зазначити, що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім цього, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Основний Закон України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абз. 2, 3 п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99).

Разом з цим, згідно із ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

При цьому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи законодавства, що були чинними та діяли на час їх виникнення.

Відтак, розгляд та вирішення таких позовних вимог є можливим незалежно від набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року по справі № 640/8186/22, а, отже, у цьому випадку відсутні правові підстави, що прямо передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, для зупинення провадження у цій адміністративній справі.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України було зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

Тобто, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Беручи до уваги вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого клопотання, що має наслідком відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.236, ст.311, ч.2 ст.321, ст.ст.325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі № 300/303/23 відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін