Справа № 520/6367/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2023 р. Справа № 520/6367/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 29.09.22 року по справі № 520/6367/22

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення в довідці № ФХ 109184 від 05.08.2021 про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткового розміру доплати за науковий ступінь -5 % замість 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 5 % замість 25% від посадового окладу;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до довідки № ФХ 109184 від 05.08.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначити відомості щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту" із обов`язковим зазначенням інших відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за посадою начальника учбового відділу ХВУ, та направити вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 520/6367/22 позов задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення в довідці № ФХ 109184 від 05.08.2021 про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткового розміру доплати за науковий ступінь -5 % замість 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 5 % замість 25% від посадового окладу.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до довідки № ФХ 109184 від 05.08.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначити відомості щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" із обов`язковим зазначенням інших відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за посадою начальника учбового відділу ХВУ та направити вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 520/6367/22 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що положеннями та нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», які є спеціальними щодо спірних правовідносин, врегульовано питання щодо розміру доплати за вчене звання і науковий ступінь військовослужбовця. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно та неправомірно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про вищу освіту», та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 р. № 1298 до позивача, оскільки вказані нормативно-правові акти регулюють питання оплати праці працівників, а не грошового забезпечення військовослужбовців.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі - Закон №2262-ХІ1), яка була призначена в розмірі 90 % грошовою забезпечення за відповідною посадою (начальник учбового відділу ХВУ).

З 01.01.2018 р. пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (надалі - Постанова № 103), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р., на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 15 березня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 № ФХ 109184, яка містить такі складові за посадою начальник учбового відділу ХВУ: посадовий оклад 8180,00 грн., оклад за військовим званням (полковник) 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50 %) 4830,00 грн.

У зв`язку з набранням 05.03.2019 р. законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, 10.11.2020 р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою, однак листом від 03.12.2020 р. № ФХ 109184 позивачу було роз`яснено, що підстав для складання довідок про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, звільнених з військової служби, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на сьогоднішній день немає.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі № 520/6748/21 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Рішення суду набрало законної сили 19.08.2021 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 складено оновлену довідку № ФХ 109184 від 05.08.2021 р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії, в якій зазначено розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, визначених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, станом на 05.03.2019, за посадою начальника учбового відділу ХВУ.

З довідки № ФХ 109184 від 05.08.2021 р. встановлено, що грошове забезпечення на посаді, яку ОСОБА_1 обіймав на день звільнення, станом на 05.03.2019 р. складається з: посадового окладу - 8180,00 грн, окладу за військовим званням (полковник) - 1480,00 грн, надбавки за вислугу років 50% - 4830,00 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% - 9418,50 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1227 грн, надбавки за науковий ступінь - 5 % - 409 грн, надбавки за вчене звання 5% - 409 грн, премії 35% - 2863 грн, всього 28816,50 грн.

Після перерахунку пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 р. у справі № 520/21518/21 та ознайомлення з протоколом перерахунку пенсії в лютому 2022 року позивач дізнався, що в довідці №ФХ 109184 від 05.08.2021 р. про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії вказано неправильні відомості про складові грошового забезпечення, а саме: помилково визначено відсотковий розмір доплати за науковий ступінь кандидат наук -5 % замість 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання кандидат наук - 5 % замість 25% від посадового окладу.

З вказаного приводу ОСОБА_1 22 лютого 2022 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із листом, в якому просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлену довідку, в яку внести відомості щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту" про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 р. із обов`язковим зазначенням інших відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Враховуючи дату звернення та введення в країні воєнного стану на момент звернення до суду з позовом відповідь на вказаний лист позивачем не отримана.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має науковий ступінь кандидата технічних наук, що підтверджується Дипломом серії НОМЕР_1 від 13.10.1982, а також вчені звання старшого наукового співробітника, що підтверджується Атестатом серії НОМЕР_2 від 08.04.1987 та доцента, що підтверджується атестатом серії НОМЕР_3 від 26.02.2002 (а.с. 29-30).

Позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з незастосування відповідачем під час розрахунку розміру доплати за науковий ступінь та вчене звання положень ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", як нормативно-правового акту, що має вищу юридичну силу, ніж положення постанови Кабінету Міністрів України №704, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для застосування відповідачем Закону України "Про вищу освіту" при нарахуванні доплати за науковий ступінь і вчене звання позивачу, оскільки вказаний закон розповсюджується на наукових працівників вищого військового навчального закладу, а не приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 за № 704, на підставі якої відповідач неправомірно розрахував указані надбавки позивачеві.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі за текстом Закон № 2262).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 р. № 1556 (далі за текстом Закон № 1556) законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із Законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 1556-VII вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону № 1556-VII державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання). Особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників. Водночас основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України «Про вищу освіту».

Пунктом 8 Розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що науковий ступінь кандидата наук після набрання чинності цим Законом прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Частиною 2 статті 59 Закону № 1556-VII визначено, що науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника 25 відсотків посадового окладу, професор 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Отже вказаними нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання безвідносно до того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи звичайним закладом вищої освіти.

Під час розгляду справи сторонами не оспорювалось, що позивач проходив військову службу на посаді старшого наукового співробітника в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, який є вищим військовим навчальним закладом зі спеціальними умовами навчання, а тому матеріальне забезпечення працівника такого закладу має здійснюватися з урахуванням вимог, у тому числі, статті 59 Закону України "Про вищу освіту".

Разом з цим, обґрунтовуючи правомірність встановлення позивачу надбавки за науковий ступінь (кандидат наук) та вчене звання (доцент, старшого дослідника) у розмірі 5 % посадового окладу, відповідач послався на те, що грошове забезпечення позивача як військовослужбовця визначається відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі також - Постанова № 704).

Так, підпунктами 2, 3 пункту 6 Постанови № 704 передбачено доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу та доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, позивачу включено до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії доплати за науковий ступінь кандидата наук та вчене звання старшого наукового співробітника в розмірі 5 %, які встановлено відповідно до пп.2 п.6 Постанови КМУ № 704.

У той же час, як зазначено вище, до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого навчального закладу зі специфічними умовами навчання, мають застосовуватися приписи Закону України "Про вищу освіту", якими, зокрема ч. 2 ст. 59, установлено доплати за науковий ступінь (кандидат наук) не менше 15 відсотків посадового окладу та за вчене звання (доцент) не менше 25 відсотків посадового окладу.

Довід апеляційної скарги, що спеціальним законодавством, яким є Постанова № 704 та Порядок № 260, передбачено встановлення граничних розмірів доплат, які підлягають нарахуванню та виплаті військовослужбовцям, колегія суддів не приймає, оскільки по відношенню до науково-педагогічних працівників, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах зі специфічними умовами навчання саме Закон України "Про вищу освіту" є спеціальним та має застосовуватися при конкуренції правових норм.

Колегія суддів зазначає, що правила визначення доплати за науковий ступінь, установлені пп. 2 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, у той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу у вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені ст. 59 Закону № 1556-VII.

Крім того, установлення науково-педагогічним працівникам у залежності від виду навчального закладу різних розмірів наукових доплат за науковий ступінь розглядається судом як дискримінаційне ставлення до окремої категорії осіб, які маючи відповідні наукові ступені та звання та працюючи в закладах освіти зі специфічними умовами навчання, сфера діяльності яких урегульована Законом № 1556-VII, отримують доплати в менших розмірах, ніж працівники освіти, які працюють у вищих навчальних закладах освіти.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати норму ч. 2 ст. 59 Закону № 1556-VII, а не положення підзаконного акта пп. 2, 3 п. 6 Постанови № 704.

Отже при визначенні надбавки за науковий ступінь та вчене звання позивачу необхідно застосовувати доплату за науковий ступінь (кандидат наук) у розмірі 15 % посадового окладу та за вчене звання (доцент, старшого дослідника) - 25 % посадового окладу відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону № 1556-VII.

З огляду на викладене, незастосування відповідачем положень ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" при встановленні та обчисленні ОСОБА_1 надбавки за науковий ступінь (кандидат наук) і надбавки за вчене звання (доцент) у розмірі 5 %, та ненарахуванні позивачу надбавки за науковий ступінь (кандидат наук) у розмірі 15 % посадового окладу та надбавки за вчене звання (доцент, старшого дослідника) у розмірі 25 % посадового окладу є протиправною бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення в довідці № ФХ 109184 від 05.08.2021 про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткового розміру доплати за науковий ступінь - 5 % замість 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 5 % замість 25% від посадового окладу та зобов`язаня ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до довідки № ФХ 109184 від 05.08.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якій зазначити відомості щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України "Про вищу освіту" із обов`язковим зазначенням інших відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за посадою начальника учбового відділу ХВУ та направити вказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 520/6367/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі № 520/6367/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський