Справа № 723/4243/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/4243/22

Головуючий у 1-й інстанції: Дячук О.О.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

11 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №4 БУПП старшого лейтенанта поліції Боднарюка Олександра Васильовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення ПДР,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора взводу №1 роти №4 БУПП старший лейтенанта поліції Боднарюка Олександра Васильовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення ПДР.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.02.2023 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора взводу№1 роти №4 БУПП ст. лейтенанта поліції Боднарюка Олександра Васильовича серії БАД №152677, винесену 24.11.2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Закрито справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що факт перевищення швидкості у межах населеного пункту підтверджується саме винесеною постановою по справі та листом Служби автомобільних доріг в Чернівецькій області №181 від 16.02.2022, де зазначено, що населений пункт Оршівці знаходиться на 204 км+078м по 207км+216м автомобільної дороги Н-10. Позивач керував транспортним засобом зі швидкістю 74 км/год саме в межах населеного пункту. Посилається на те, що якщо ввести вказані координати (висоту і довготу) 48° 25 31.88" N 25°37'02.91"Е, на вкарті, то вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення. На думку відповідача, аргументи суду та позивача про те, що вимірювання відбулося не на автомобільній дорозі, а "біля якоїсь садиби" є не об`єктивними. Підтвердження самого факту керування позивачем автомобілем саме на автодорозі, а не біля садиби являється відео та фото із приладу TruCam LTI 20/20, а підтвердженням того, що вимірювання вібулося в межах населеного пункту є лист САД та координати із приладу. Крім того, апелянт посилається нате, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.04.2023.

За клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 11.04.2023.

05.04.2023 від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Сторони в судове засідання 11.04.2023 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2022 відповідач прийняв постанову серії БАД №452677 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

У цій постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» з номерним знаком НОМЕР_1 , 24.11.2022 року о 12-09-год. в с. Оршівці А/Д Н10205 км, при цьому рухався зі швидкістю 74 км/год, чим перевищив швидкість, з якою передбачено рухатись в населеному пункті, тобто, порушив п.12.4 ПДР.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що подані відповідачем координати 48025'31.88" N 25°37'02.91"Е, згідно яких лазерний вимірювач TruCam LTI 20 '20 (серійний номер ТС008372) визначив місцезнаходження автомобіля Фольксваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_1 не є належними та допустимими доказами для доведеності цих обставин, оскільки з скріншоту мапи google maps вбачається, що вказаний автомобіль за цими координатами знаходиться не на автодорозі, а біля якоїсь садиби. Тобто, невідповідність визначених координат за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008372) підтверджує, відсутність належних та допустимих доказів для доведеності тих обставин, на які посилається відповідач у оскаржуваній постанові.

Також суд зазначив, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАД №152677 позивач звернув увагу поліцейського на те, що ручка вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008372) була перемотана ізоляційною стрічкою, що давало підстави припускати про порушення його цілісності.

Несправність лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008372) доводиться тим, що він не вірно визначив координати знаходження його автомобіля під час здійснення фіксації швидкості з якою він рухався, а також не зідентифікував, особу водія, що керував транспортним засобом Фольксваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно п.12.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП України, відповідачем надано фото та відео файли, здійснені за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTi 20/20 TC008372, на яких зафіксовано, що автомобіль Volkswagen Passat, з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год.

Надані докази узгоджуються між собою та у суду апеляційної інстанції не виникає жодних сумнівів щодо їх належності та достовірності.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, позивач керуючи транспортним засобом, мав рухатись в межах населеного пункту із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26460 від 02 листопада 2022 року (чинне до 02 листопада 2023 року) лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС008372 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год. до 320 км/год.

Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, згідно технічних характеристик, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCam LTI»20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку в автоматичному режимі, тому його покази можливо розцінювати, як беззаперечний доказ по справі.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції та доводів позивача про те, що поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, зважаючи на те, що лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань швидкості транспортних засобів, проте, вимірювання швидкості транспортних засобів, цей прилад здійснює автоматично.

Можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Також колегія суддів не погоджується із доводами позивача та суду першої інстанції стосовно технічної несправності приладу TruCam LT1 20/20, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами.

Апеляційний суд також вважає помилковими висновки суду, які, в тому числі слугували підставою для задоволення позову, що подані відповідачем координати 48025'31.88" N 25°37'02.91"Е, згідно яких лазерний вимірювач TruCam LTI 20 '20 (серійний номер ТС008372) визначив місцезнаходження автомобіля Фольксваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_1 не є належними та допустимими доказами для доведеності цих обставин, оскільки з скріншоту мапи google maps вбачається, що вказаний автомобіль за цими координатами знаходиться не на автодорозі, а біля якоїсь садиби.

Слід зазначити, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Тобто, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку.

Як видно з долученого до відзиву оптичного носія з відеозаписами, який містить фотознімок, який виготовлений за допомогою приладу TruCam, та відеозапис із лазерного вимірювача швидкості TruCam, на них зображений автомобіль марки Volkswagen Passat, з номерним знаком НОМЕР_1 , вказано дату, час, координати та швидкість руху вказаного автомобіля 74 км/год., зафіксовано приладом TruCam, де також видно, що вказаний транспортний засіб рухається саме на автодорозі.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що в момент заміру швидкості видно значне дрибіжання приладу TruCam, а така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, оскільки прилад автоматично скасує фіксацію швидкості транспортного засобу, в момент коли точка прицілювання не буде стабільною, що підтверджується інструкцією по експлуатації лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТгuСам.

Щодо доводів позивача про те, що лазерний вимірювач не зідентифікував особу водія, котрий керував транспортним засобом Фольксваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_1 , то слід зазначити, що за нормами ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, яке зафіксовано на сертифікований пристрій вимірювальної швидкості.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2023 року скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.