Справа № 500/2515/21
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 500/2515/21

адміністративне провадження № К/990/12023/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 березня 2021 року №43 про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зняття з усіх видів забезпечення, визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 березня 2021 року №33-РС про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по основній діяльності) від 19 лютого 2021 року №34 Про підсумки службового розслідування по факту відмови від виконання законних вимог командира начальника) військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 , поновити ОСОБА_1 на посаді водія п`ятої гармати другого артилерійського взводу другої артилерійської батареї першого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 500/2515/21 скасовано та ухвалено нове, яким в позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення та час вимушеного прогулу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19 лютого 2021 року №34 «Про підсумки службового розслідування по факту відмови від виконання законних вимог командира начальника) військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ командира НОМЕР_2 окремої артилерійської бригади військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 березня 2021 року №33-РС про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 березня 2021 року №43 про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зняття з усіх видів забезпечення. Поновлено ОСОБА_1 на посаді водія п`ятої гармати другого артилерійського взводу другої артилерійської батареї першого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 з 04 березня 2021 року. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03 березня 2021 року по 15 березня 2022 в розмірі 110757 гривень 78 копійок (без відрахування податків, зборів та обов`язкових платежів).

21 червня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року строком на один рік.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі №500/2515/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул відмовлено.

23 січня 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 подано заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21 за нововиявленими обставинами, оскільки на дату судового розгляду дата призову позивача на військову службу по мобілізації не була встановлена судом та не могла бути відомою відповідачу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21 за нововиявленими обставинами та залишено постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21 в силі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відмовляючи в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у цій справі позивач звернувся до суду із позовними вимогами - визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 березня 2021 року №43 про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби, визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 березня 2021 року №33-РС про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби, визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по основній діяльності) від 19 лютого 2021 року №34 Про підсумки службового розслідування по факту відмови від виконання законних вимог командира начальника) військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 та про поновлення ОСОБА_1 на посаді водія п`ятої гармати другого артилерійського взводу другої артилерійської батареї першого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Суд зазначив, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 500/2515/21 скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення та час вимушеного прогулу задоволено.

Суд апеляційної інстанції також указав, що ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі № 500/515/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач, подаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року, якою задоволено позовні вимоги заявник посилається, як на нововиявлену підставу - мобілізація позивача, яка не була встановлена судом та не могла бути відомою відповідачу.

Натомість обставини, на які посилається відповідач у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на думку суду апеляційної інстанції, не підлягають врахуванню у даному спорі, оскільки ОСОБА_1 був мобілізований згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» після початку повномасштабної військової агресії проти України, яка триває дотепер, а в даному спорі він звертався щодо захисту його права на поновлення на роботі обставини якого виникли до його служби на новому місці, а тому він мав право на вибір продовження служби на новому місці, або на підставі рішення суду яке набрало законної сили і на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке було правильно нараховано апеляційним судом згідно норм чинного законодавства України.

Частиною першою статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другою статті 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті слідує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14 та від 13 лютого 2018 року № 815/756/14.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270 та від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 820/5989/15.

Відмовляючи в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21, суд апеляційної інстанцій правильно виснував, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки не є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про те, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі 500/2515/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько В.М. Соколов А.Г. Загороднюк