Справа № 520/4845/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р. Справа № 520/4845/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.09.2022 року у справі № 520/4845/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ»

до Головного управління ДПС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ», звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.06.2022 року №485-П «Про проведення фактичної перевірки».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі № 520/4845/22 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.06.2022 року №485-П "Про проведення фактичної перевірки".

Стягнуто з Головного управління ДПС у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «САН ОЙЛ» у розмірі 2481,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі № 520/4845/22 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що підставою для ухвалення ним спірного наказу про проведення фактичної перевірки став лист Державної податкової служби України №4595/7/99-00-07-04-02-07 від 06.06.2022 року, яким відповідачу було доручено проаналізувати інформацію, наведену у скарзі Громадської організації «Нон-стоп» від 27.05.2022 року, та за наявності підстав, організувати та провести фактичну перевірку АЗС, яка ймовірно здійснювала продаж нелегально виробленого пального, у тому числі ТОВ «Торговий Дім «САН ОЙЛ» відповідно до вимог підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а тому висновок суду першої інстанції про необґрунтованість підстав для проведення фактичної перевірки, є помилковим.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 15.06.2022 року Головним управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області) прийнято наказ №485-П Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «САН ОЙЛ» (далі ТОВ «Торговий дім «САН ОЙЛ») АЗС-кіоску, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, буд.120.

Підставами призначення перевірки зазначено пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19; пп. 20.1.4, пп. 20.1.8, пп. 20.1.9, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11, пп. 20.1.12, пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20; пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2, п. 80.6, п. 80.8 ст. 80, п. 82.3 ст. 82, п. 230.1 ст. 230, п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.10.1995 року №265/95-ВР, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №418, Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VІ, лист ДПС України від 06.06.2022 №4595/7/99-00-07-04-02-07 (а.с. 32).

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується скаржником, направлення на перевірку та службові посвідчення посадових осіб ДПС України уповноваженій особі ТОВ «ТД «САН ОЙЛ» пред`явлені не були, у зв`язку із чим останніх не допущено до проведення фактичної перевірки, про що складено акт відмови від підписання направлень на перевірку №121/25-01-07-05 від 16.05.2022 та акт відмови підписання матеріалів перевірки №122/25-01-07-05 від 16.06.2022 (35, 36).

Вважаючи вищевказаний наказ про проведення фактичної перевірки протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган обмежився лише посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі на норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України (у редакції, чинній на час спірних відносин)).

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5).

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає дві альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналогічний правовий висновок був наведений Верховним Судом у постановах від 12.08.2021 року у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 року у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 року у справі №820/4766/17.

У постановах від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 17.12.2020 року у справі №520/12028/18, від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18 Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення.

Верховний Суд зазначив, що при здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню. Аналогічний правовий висновок був наведений також у постанові Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а.

У даному випадку, як вбачається зі змісту спірного наказу відповідача, підставами проведення перевірки позивача зазначено пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19; пп. 20.1.4, пп. 20.1.8, пп. 20.1.9, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11, пп. 20.1.12, пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20; пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2, п. 80.6, п. 80.8 ст. 80, п. 82.3 ст. 82, п. 230.1 ст. 230, п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.10.1995 року №265/95-ВР, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №418, Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VІ, лист ДПС України від 06.06.2022 №4595/7/99-00-07-04-02-07.

Таким чином, у вищевказаному наказі про проведення фактичної перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні підстави проведення перевірки, окрім як на норми, що регулюють питання її призначення.

Між тим, колегія суддів наголошує, що за правилами абзацу третього пункту 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються підстави для проведення перевірки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у контексті спірних відносин, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області не було дотримано вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, щодо змісту наказу про проведення перевірки в частині зазначення підстав її проведення, а тому таке рішення відповідача не може вважатися законним та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача в обґрунтування правомірності призначення фактичної перевірки на наявність у податкового органу листа Державної податкової служби України №4595/7/99-00-07-04-02-07 від 06.06.2022 року, яким відповідачу було доручено проаналізувати інформацію, наведену у скарзі Громадської організації «Нон-стоп» від 27.05.2022 року, та за наявності підстав, організувати та провести фактичну перевірку АЗС, відповідно до вимог підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, колегія суддів не приймає, оскільки як було зазначено вище, окрім посилання на норму, що регулює питання призначення перевірки, необхідним є зазначення у наказі і конкретних фактичних підстав її проведення, а саме однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства - конкретизувати останню, чого відповідачем вчинено не було.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені у наказі підстави проведення перевірки, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ».

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції та правильності судового рішення не спростовують, підстави для її задоволення відступні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі № 520/4845/22 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року у справі № 520/4845/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко