Справа № 280/1212/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Справа № 280/1212/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 №1, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 51000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, однак чинним законодавством на передбачено форми звіту про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та у нього відсутній обов`язок на подання Звіту (форма №1-ОТ), який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 11.06.2016 №49. Абз.20 ч.2 ст.17 Закону №481 не передбачено відповідальності за несвоєчасне подання будь-яких звітів про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано до позивача штрафну санкцію у сумі 51 000,00 грн., передбачену абз.20 ч.2 ст.17 Закону №481 за несвоєчасне подання звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ). Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 17.03.2023 подав відзив на позов, у якому Головне управління ДПС в Запорізькій області не погоджується з викладеним у позові та повідомляє про невизнання позовних вимог, з наступного. При одержані ліцензії на право оптової торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від форми власності суб`єкти господарювання повинні подавати до податкового органу Звіти про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ) за основним місцем обліку суб`єкта господарювання за встановленою формою. Позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах № 00025 від 23 червня 2021 р. терміном дії з 23 червня 2021 р. до 23 червня 2026 р., відповідно він зобов`язаний був до 10 числа місяця, що настає за звітним, подати до контролюючого органу щомісячні звіти форми № 1-ОТ зі всіма наявними на підприємстві даними щодо його обігу. Але позивачем не було дотримано вимог цієї норми та несвоєчасно подано до контролюючого органу Звіт за вересень 2021р. подано 18.10.2021р. реєстраційний № , при граничному терміні надання звіту 11.10.2021р; за жовтень 2021р. подано 10.11.2021р. реєстраційний № , при граничному терміні надання звіту 09.11.2021р. та за листопад 2021р. подано 13.12.2021р. реєстраційний № , при граничному терміні надання звіту 09.12.2021р., 12.09.2022, при граничному терміні надання звіту 09.09.2022р. включно, як зазначено в акті перевірки та підтверджується скріншотом з ІС «Архів податкової звітності»/Аналітична система ГУ ДПС у Запорізькій області. Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, буд. 18, з питання здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами, виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, а також інших питань, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

За результатами зазначеної фактичної перевірки складено акт №0075/08/01/09/33701276 від 10.01.2022 року, яким встановлено, що ТОВ " МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ " (), порушено вимоги: ч.3 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями) та наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2016р. №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2016 р. за № 344/28473 (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного подання до контролюючого органу Звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ) за вересень 2021р., жовтень 2021р., за листопад 2021р. та п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, в частині не поставлення ТОВ "МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ" на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, та не повідомлено про об`єкт оподаткування і об`єкт, пов`язаний з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків, частину офісного приміщення, що використовується у господарській діяльності за адресою: м.Запоріжжя, вул. Миру, буд. 18, але відповідно до п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, штрафні санкції до позивача за останнє порушення не застосовувались.

Позивачем подані заперечення на вказаний акт, за результатом розгляду яких контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем не спростовано висновки акту про результати фактичної перевірки №0075/08/01/09/33701276 від 10.01.2022 року, тому висновки зазначеного акту перевірки є правомірними, такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими та залишені без змін.

08.02.2022 відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення №1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 51 000,00 грн., за несвоєчасне подання до контролюючого органу Звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ) за вересень 2021 р., жовтень 2021 р., листопад 2021 р.

Позивач звернувся в межах адміністративного оскарження зі скаргою до ДПС України. За результатами розгляду даної скарги, ДПС України прийнято рішення про залишення без змін ППР ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 №1, а скарга без задоволення, яке отримано позивачем 24.01.2023.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, та таким, що порушує права, свободи та інтереси і підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт75.1 статті 75 ПК України).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст.58 Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Судом встановлено, що фактична перевірка позивача відповідно до наказу від 29.12.2021 №3789-п призначена на підставі пп.191.1.14, пп.191.1.16 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Перевірку позивача проведено з 29.12.2021 по 06.04.2022.

Позивачем не зазначається про порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо порядку проведення зазначеної перевірки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції на момент винесення оскаржуваного рішення).

Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР визначено:

тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням - вироби із вмістом промислово обробленого тютюну, не призначені для куріння, нюхання, смоктання чи жування, які використовуються для генерування аерозолю шляхом нагрівання тютюну електричним підігрівачем з електронним управлінням до температури, за якої не відбувається процесу горіння (згоряння) виробу та виділення тютюнового диму;

пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння - пристрої, призначені для вдихання аерозолів (пари), які утворюються внаслідок нагрівання продуктів, що містять у своєму складі тютюн (продукти його переробки), без їх згоряння.

Терміни "пальне", "електронна сигарета", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

Як визначено, положеннями статті 14 ПК України:

електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими; (підпункт 14.1.56-3 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях; (підпункт 14.1.56-4 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо класифікації згідно з вимогами УКТ ЗЕД товарів харчового призначення, електронна сигарета - це працюючий на елементі живлення мікроелектронний пристрій, який нагріває рідину, що містить пропіленгліколь, ароматизатор з нікотином або без нікотину. Пара, що утворюється, імітує традиційний процес паління сигарет. Пристрій може мати вигляд звичайної сигарети, сигари або люльки для паління або іншої форми. Під час вдихання потік повітря активізує парогенератор (випарник), в якому відбувається нагрівання рідини та перетворення її у пару, що нагадує тютюновий дим. Товар представлено у наборі для роздрібної торгівлі, який також містить зарядний пристрій, шнур живлення й набір запасних патронів та класифікується у товарній позиції 8543 згідно з УКТ ЗЕД (тобто група 85). Класифікація змінних картриджів для електронних сигарет здійснюється відповідно до складу рідини у товарній позиції 3824 згідно з УКТ ЗЕД (група 38).

За змістом статті 15 Закону № 481/95-ВР імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Згідно положень ч.3 ст.16 Закону № 481/95-ВР, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49 (далі - Наказ №49) затверджені такі, що додаються, зокрема, Форма звіту № 1-ОТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі»; Порядок заповнення форми звіту № 1-ОТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі».

Порядком заповнення форми звіту № 1-ОТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» визначено, звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (далі - Звіт) подають суб`єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв`язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності.

У разі якщо суб`єкт господарювання має у своєму складі структурні одиниці, які не є юридичними особами, Звіт заповнюється в цілому щодо підприємства з урахуванням усіх структурних одиниць.

Інформація подається за кодами та видами тютюнової продукції усього за звітний період згідно з додатком до наказу Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року № 49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за № 340/28470.

Інформація про залишки тютюнової продукції на кінець звітного місяця подається згідно з розділом І Звіту.

Інформація у розрізі контрагентів подається згідно з розділами II та III Звіту.

Одиниці виміру, які застосовуються при складанні Звіту:

сигарети з фільтром - млн штук;

сигарети без фільтра - млн штук;

цигарки - млн штук;

сигари - млн штук;

сигарили - млн штук;

тютюн люльковий - тонни;

тютюн нюхальний - тонни;

тютюн смоктальний - тонни;

тютюн жувальний - тонни;

інші тютюнові вироби - млн штук або тонни;

тютюнова сировина УКТ ЗЕД 2401 - млн штук або тонни;

тютюнова сировина УКТ ЗЕД 2403 - млн штук або тонни.

Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, надається до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.

Головні управління ДФС подають зведений Звіт у розрізі підприємств до ДФС в електронному вигляді до 13 числа місяця, що настає за звітним.

Не заперечуючи проти того, що для рідин, що використовуються в електронних сигаретах не встановлено окремої форми звітності, суд зазначає, що обов`язок подання звітності визначений ч.3 ст.16 Закону № 481/95-ВР.

При цьому, як встановлено судом, позивачем подано до контролюючого органу звітність саме за формою 1-ОТ (місячна), звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі:

- за 9 місяць 2021 року подано 18.10.2021,

- за 10 місяць 2021 року подано 10.11.2021,

- за 11 місяць 2021 року подано13.12.2021.

Позивачем не заперечується несвоєчасність подання вказаної звітності, однак з штрафними санкціями позивач не погоджується.

Суд зазначає, що абзацом 23 частини 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 790 фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом. (Пункт 3 Порядку № 790)

Згідно з пунктом 4 Порядку № 790 посадові особи і громадяни, які не є суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), за порушення норм Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 5 Порядку № 790 визначені підстави для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій:

акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Суд вказує, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених ПК України, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) відповідачем зазначено про порушення позивачем ч.3 ст. 16 Закону №481/95-ВР, а саме несвоєчасне подання до контролюючого органу звітів про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі, за яке визначена відповідальність за абзацом 23 ч.2 ст. 17 Закону №481/95-ВР у розмірі 17000 грн. (51000 грн. за несвоєчасно подані три звіти за вересень - листопад 2021 року).

Аналізуючи положення абзацу 23 частини 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР суд зазначає, що відповідальність передбачена цією нормою застосовується до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у разі неподання чи несвоєчасного подання до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту):

- спирту,

- алкогольних напоїв,

- тютюнових виробів.

Разом з тим, позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі рідинами, що використовується в електронних сигаретах №00025 від 23.06.2021, терміном дії з 23.06.2021 до 23.06.2026.

Як зазначено судом вище, поняття тютюновмісні вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах розрізняються законодавцем у Законі №481/95-ВР та ПК України, так, у абзаці 23 частини 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, норми якого визначають відповідальність неподання чи несвоєчасного подання до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) відсутній термін "рідини, що використовуються в електронних сигаретах".

Положеннями статті 111 ПК України визначена відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 111.1 статті 111 ПК України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності:

111.1.1. фінансова;

111.1.2. адміністративна;

111.1.3. кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (пункт 111.2 статті 111 ПК України)

Відповідно до пункту 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу. (пункт 112.5 статті 112 ПК України)

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення. (пункт 113.7 статті 113 ПК України)

Відповідно до пункту 113.8 статті 113 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, враховуючи викладене, за відсутності визначеної відповідальності за несвоєчасне подання звітності про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) рідин, що використовуються в електронних сигаретах на позивача неправомірно покладена відповідальність за абз. 23 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР та винесене податкове повідомлення-рішення від 08.02.2022 №1, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 51000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вищенаведене у сукупності свідчить про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.02.2022 №1.

В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду поніс судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи висновки суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати на оплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також позивач просить покласти на відповідача понесені судові витрати у розмірі 5000 грн. як витрати на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи додано: копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1114774 від 20.02.2023, копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2023, копію додатку 1 від 01.02.2023 до Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2023, копію акту приймання-передачі послуг від 20.02.2023, копію рахунку №06/02 від 10.02.2023, копію платіжної інструкції №335842692 від 15.02.2023.

Відповідачем 17.03.2023 подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому зазначає, що в позовній заяві відсутній детальний розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката з урахуванням витраченого часу, відсутнє будь-яке обґрунтування належності конкретного доказу в підтвердження заявлених вимог. Також, дана справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів. З урахуванням розумності та співмірності витрат, заявлені позивачем витрати, є не співмірними, а тому підлягають або зменшенню, або за наявністю підстав відхиленню судом.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботи.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №810/2760/17.

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати до матеріалів справи розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.

Відсутність розрахунку витрат на професійну правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, сторона зобов`язана надати документальне підтвердження судових витрат саме детальний опис робіт (наданих послуг). Норми частини 4 статті 134 КАС України є імперативними, тобто обов`язковими для виконання.

За вимогами ч. 6,7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Досліджуючи надані відповідачем документи, суд зазначає, що дані документи містять посилання на дану адміністративну справу.

Разом з тим, у наданих представником позивача до матеріалів справи документах не відображено, кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.

Суд зазначає, що вимога подання детального опису є обов`язковою і пов`язана з тим, що розмір гонорару та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, не є тотожними. Особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які доведені належними доказами, зокрема детальним описом робіт (наданих послуг).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.02.2022 №1, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 51000 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ І КОМПАНІЯ» (вул. Миру, буд. 18, м. Запоріжжя, 69035; ),

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107; ).

Повне судове рішення складено 14.04.2023.

Суддя Б.В. Богатинський