Справа № 755/4596/23
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/4596/23
Провадження №: 2-а/755/129/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши адміністративну позовну заяву громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в особі тимчасово виконуючого обов`язків начальника Пустовіта Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст. 169 КАС України, з наступних підстав.

Так, положення статей 160, 161 КАС України визначають вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В той же час, суд зазначає, що згідно абз. 2 ч. 5 ст. 94 КАС України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Як вбачається, позивач звернувся до суду з вимогами скасування постанови щодо застосування відносно нього адміністративного стягнення.

Відповідно до матеріалів позову, позивач долучив до позовної заяви копію відповідних письмових пояснень від свого імені та імені свого представника, наданих 10 січня 2022 року на ім`я тимчасово виконуючого обов`язків начальника Пустовіта О.О .

Однак, як встановлено судом, надана копія пояснень є нечитабельною, що позбавляє суд можливості в подальшому дослідити їх в якості доказу на підтвердження заявлених вимог позивача, у разі відкриття провадження у наведеній справі. Поля вказаного документа порушені, через що не можливо повністю встановити зміст, наданих письмових пояснень.

Отже, позивачу необхідно подати до суду належним чином завірену копію вказаного документу, читабельної якості, з якої можливо встановити всі його реквізити та зміст, відповідно до кількості сторін, як це встановлено положеннями ч. 1 ст. 161 КАС України.

Крім того, вбачається, що до матеріалів позову, було долучено відповідну заяву про поновлення пропущеного строку, для звернення до суду з даною позовною заявою, в яких представник позивача зазначає, що оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року, вже було оскаржено раніше до адміністративного суду. Зокрема, представник посилається на те, що 28 січня 2022 року ним було подано відповідну адміністративну позовну заяву до суду про скасування вказаної постанови. Однак, вказаний позов було повернуто позивачу, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року, про що повідомлено представника позивача, шляхом надсилання копії ухвали суду на його електронну адресу. Як зазначає представник, наведена ухвала суду була доставлена на її електронну пошту 22 серпня 2022 року, проте матеріали позовної заяви з додатками до неї, вона отримала безпосередньо в суді 03 квітня 2023 року, з причин того, що через збройну агресію Російської Федерації проти України та введення 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, вона була змушена виїхати за межі міста Києва, у зв`язку з чим не могла вчасно отримати повернутий позивачу позов та документи додані до нього. За таких обставин сторона позивача просить поновити строк на пред`явлення даного позову до суду.

Так, відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів даної позовної заяви, позивач звернувся до суду із вимогами про скасування постанови Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності від 10 січня 2022 року.

Тобто, з урахуванням вищенаведених положень закону, десятиденний строк оскарження зазначеної постанови, відраховується з моменту ухвалення відповідного рішення.

В той же час, як вбачається з матеріалів позовної заяви, така постанова не була вручена позивачу в день її ухвалення та була направлена на його поштову адресу. Як зазначає представник позивача, наведену постанову він отримав 24 січня 2022 року та згодом 28 січня 2022 року звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з відповідним позовом щодо її скасування.

Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року даний позов було направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Однак, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року у справі №760/2064/22 адміністративний позов громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в особі тимчасово виконуючого обов`язків начальника Пустовіта Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - було повернуто позивачу. Дана ухвала суду була доставлена на електронну адресу представника позивача 24 серпня 2022 року та не оскаржувалась в апеляційному порядку. Крім того, матеріали даного позову були отримані представником позивача 03 квітня 2024 року безпосередньо в суді.

Так, з огляду на норми ч. 2 ст. 286 КАС України, вбачається, що позивач пропустив строк для пред`явлення даного позову до суду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 121 КАС, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску для повторного звернення до суду із даним позовом, представник зазначає, неможливість отримання нею матеріалів повернутої позовної заяви раніше, через введення 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, у зв`язку з чим вона була змушена покинути межі Києва.

Так, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території Україні введено воєнний стан починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В той же час, у своїй постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки через запровадження такого, не можна безумовно вважати поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Так, в даному випадку про повернення попередньої позовної заяви щодо скасування оскаржуваної постанови, представнику позивача було відомо, саме з моменту обізнаності нею про існування відповідної ухвали суду, яка була доставлена на її електронну адресу 24 серпня 2022 року, що не позбавляло можливості сторону позивача звернутись до суду повторно з відповідним позовом щодо скасування наведеної постанови. Неотримання представником позивача пакету документів, а саме повернутої позовної заяви та додатків до неї, також не позбавляло права позивача або його представника подати до суду нову позовну заяву про скасування постанови, в порядку передбаченому законом.

Вбачається, що представник позивача повторно пред`явила позов про скасування вказаної постанови 06 квітня 2023 року.

Так, враховуючи викладені висновки Верховного Суду у вищевказаній постанові, суд вважає, що посилання представника позивача на те, що в Україні було введено воєнний стан та вона перебувала за межами Києва, через що не могла отримати своєчасно повернуті, відповідно до ухвали суду, документи - саме по собі не можуть бути поважними причинами, для безумовного поновлення строків на звернення до адміністративного суду із позовною заявою, у разі їх пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто з урахуванням того, що позивачем було подано дану позовну заяву після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України для її подання, а також те, що наведені представником позивача причини пропуску такого строку, не були визнані судом поважними, позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання про поновлення строку для пред`явлення до суду даного позову, навівши в ньому інші підстави для поновлення строку, з наданням відповідних доказів поважності причин такого пропуску.

У відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення КАС України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 123, 160, 161, 169 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративну позовну заяву громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в особі тимчасово виконуючого обов`язків начальника Пустовіта Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк