Справа № 460/6217/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2023 року м. Рівне №460/6217/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після виходу на пенсію звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідачем було відмовлено у виплаті вказаної допомоги. Позивач вважає, що має право на отримання одноразової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком та відповідачем протиправно відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що

згідно із записами трудової книжки, спеціальний стаж позивача, як працівника освіти відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 26 років 8 місяців 20 днів. Оскільки страховий стаж, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, враховується за основним місцем роботи, то підстав для зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи за сумісництвом немає. Окрім того, відповідач вказав, що інформація зазначена в наданих позивачем довідках на підтвердження стажу містить суперечливі відомості і не відповідає записам трудової книжки. За наведеного, просив повністю відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати грошової допомоги. Зазначив, що однією із умов визначення пільгового стажу роботи, є те, що зайнятість на зазначених у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, посадах має бути за основним місцем роботи, робота за сумісництвом не дає права на пенсію за вислугу років. Особам, які працювали за сумісництвом на роботах, передбачених Переліком №909 період роботи не за основним місцем роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховується. З 01.04.1986 по 11.05.1995 позивач працював викладачем спеціальних дисциплін за сумісництвом. Оскільки на час досягнення пенсійного віку позивач не набув 35 років страхового стажу за вислугу років, призначити грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає можливості.

Вважаючи відмову у виплаті грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV), відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень якого, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1788-XII), закріплено перелік окремих категорій працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, до яких віднесено працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2022 року - не менше 29 років (пункт "е").

За правилами статті 2 Закону №1788-XII пенсія за вислугу років відноситься до трудових пенсій.

Статтею 3 Закону №1788-XII передбачено, що право на трудову пенсію мають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до положень статті 52 Закону №1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, яка в силу приписів статті 48 Кодексу законів про працю України та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є основним документом, що підтверджує, стаж роботи, позивач працював на наступних посадах:

з 02.01.1984 зарахований на посаду ветфельшера учбово-дослідного господарства Млинівського зооветтехнікуму;

з 01.12.1987 звільнений від виконання обов`язків ветфельшера учбово-дослідного господарства в зв`язку з обранням на посаду секретаря комітету комсомолу технікуму; 01.12.198 обраний секретарем комітету комсомолу Млинівського зооветтехнікуму;

21.03.1989 звільнений від обов`язків секретаря комітету комсомолу радгоспу-технікуму в зв`язку з переведення на іншу роботу;

21.02.1989 зарахований на посаду ветфельшера Млинівського радгоспу-технікуму в порядку переводу;

12.05.1995 переведений на посаду викладача спеціальних предметів Млинівського радгоспу-технікуму (з 20.02.1998 Млинівський державний технікум ветеринарної медицини, 17.05.2012 Млинівський технолого-економічний коледж; з 02.07.2021 Млинівський технолого-економічний фаховий коледж).

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів,

особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до архівної довідки № 51/2 від 21.02.2023 позивач у 1986-1987 навчальному році працюючи на посаді ветеринарного фельдшера учбово-дослідного господарства Млинівського зооветтехнікуму отримував заробітну плату за педагогічно-викладацьку діяльність викладача спецдисциплін (предмет Внутрішні незаразні хвороби), яку виконував за сумісництвом; педагогічне навантаження у 1986-1987 навчальному році становило 223 години.

Згідно з наказом № 157 від 31.08.1987 по Млинівському зооветтехнікуму позивач працював по сумісництву викладачем спецдисциплін; педагогічне навантаження у 1987-1988 навчальному році становило 360 годин.

Відповідно до архівної довідки № 51 від 21.02.2023 у 1988-1989 навчальному році працюючи на посаді секретаря комітету комсомолу Млинівського радгоспу-технікуму отримував заробітну плату за педагогічно-викладацьку діяльність викладача спецдисциплін (предметів Біологія, Внутрішні незаразні хвороби), яку виконував за сумісництвом; педагогічне навантаження у 1988-1989 навчальному році становило 343 години.

Згідно з архівної довідки № 51/1 від 21.02.2023 у 1989-1990 навчальному році працюючи на посаді фельдшера учбово-дослідного господарства Млинівського радгоспу-технікуму отримував заробітну плату за педагогічно-викладацьку діяльність викладача спецдисциплін (предметів Акушерство, Внутрішні незаразні хвороби), яку виконував за сумісництвом; педагогічне навантаження у 1989-1990 навчальному році становило 360 годин.

Відповідно до наказу № 141 від 31.08.1990 по Млинівському радгоспу-технікуму позивач працював по сумісництву викладачем спецдисциплін; педагогічне навантаження у 1990-1991 навчальному році становило 360 годин.

Згідно з наказом № 152 від 31.08.1991 по Млинівському радгоспу-технікуму позивач працював по сумісництву викладачем вузької спеціалізації; педагогічне навантаження у 1991-1992 навчальному році становило 185 годин.

Згідно з наказом № 148 від 31.08.1992 по Млинівському радгоспу-технікуму позивач працював по сумісництву викладачем акушерства; педагогічне навантаження у 1992-1993 навчальному році становило 342 години.

Відповідно до наказу № 133 від 31.08.1993 по Млинівському радгоспу-технікуму позивач працював по сумісництву викладачем акушерства; педагогічне навантаження у 1993-1994 навчальному році становило 420 годин.

Згідно з наказом № 173 від 31.08.1994 по Млинівському радгоспу-технікуму позивач працював по сумісництву викладачем епізоотології; педагогічне навантаження у 1994-1995 навчальному році становило 360 годин.

Відповідно до довідки №257 від 26.09.2022 ви даної Млинівським технолого-економічним фаховим коледжем ОСОБА_2 з 01.04.1986 по 11.05.1995 працював пор сумісництву викладачем спеціальних дисциплін з обсягом роботи не менше 0,25 посадового окладу (ставка заробітної полати), а з 12.05.1995 і по даний час працює викладачем спецдисциплін Млинівського технолого-економічного фахового коледжу з оплатою праці 100% посадового окладу (ставка заробітної плати).

Зі змісту листа та відзиву на позовну заяву судом встановлено, що підставою для невиплати грошової допомоги позивачу визначено те, що останній на час досягнення пенсійного віку не набув 35 років страхового стажу за вислугу років, в період з 1986 по 1995 роки працював на посадах викладача за сумісництвом, а тому призначити грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV немає можливості.

Вказані аргументи пенсійного органу, на переконання суду, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, до таких віднесено, зокрема, професійно-технічні навчальні заклади - посади: викладачі, педагоги професійного навчання.

В примітках до вказаного Переліку зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посаду викладача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналізуючи наведені норми законодавства Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 (справа №462/5636/16-а) дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до пункту 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.07.2001 №78, працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Таким чином, спірні періоди роботи позивача на посадах викладача з 1986 по 1995 роки в Млинівському зооветтехнікумі (Млинівський радгосп-технікум) безпідставно не зараховані пенсійним органом до спеціального страхового стажу роботи, а тому суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача зарахувати відповідні періоди до спеціального стажу.

Суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання протиправною відмови у виплаті допомоги.

З наявного в матеріалах справи атестаційного листа від 07.04.2022 встановлено, що на момент проведення атестації загальний стаж педагогічної діяльності (роботи за спеціальністю) позивача становить 36 років.

Вихід на пенсію саме з посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а також неотримання позивачем до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії відповідачем не заперечується та не є спірним у справі.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у позивача загалом понад 35 років страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України №1058.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведеного у сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в розмірі 1073,60 грн. сплачений відповідно до квитанції №106 від 03.03.2023 (оригінал якої знаходиться в матеріалах справи).

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягала оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, викладену у листі від 18.11.2022 за №23365-25514/Р-02/8-1700/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 12.04.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО