Справа № 160/4535/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2023 року Справа № 160/4535/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на посадах, що передбачені списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 періоди з 02.03.1989р. по 13.03.1992р.; з 08.05.1992р. по 11.09.2001р.; з 14.11.2019р. по 24.03.2021р. та призначити мені - ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання мною заяви про призначення такої пенсії 17.01.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 13.03.2023 року отримав 21.03.2023 року, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.а ст.. 55 Закону України «Про пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.11.2022р. за № 44 відмовлено позивачу в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу за вислугу років. Додатково вказано, що страховий стаж заявника - 39 років 4 місяці 16 днів, в тому числі стаж за вислугу років робітника локомотивних бригад - 12 років 4 місяці 16 днів. За доданими документами до стажу за вислугу років зараховано усі періоди.

Не погоджуючись з такою відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стаж і роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Постановою КМУ N 583 від 12 жовтня 1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі за текстом Список) професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників.

Згідно розяснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №6804 від 25.03.2003 року Управління пенсійного забезпечення Міністерства праці та соціальної політики України, відповідно до п."а" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» деякі категорії працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено машиністи і помічники машиністів електровозів, слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць.

Таким чином, право на призначення пенсії за вислугу років мають робітники локомотивних бригад після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На переконання позивача відповідач не врахував йому до стажу роботи на посадах, що передбачені списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 періоди роботи з 02.03.1989р. по 13.03.1992р.; з 08.05.1992р. по 11.09.2001р.; з 14.11.2019р. по 24.03.2021р.

Так, досліджуючи це питання суд встановив наступне.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 займав наступні посади:

- з 02.03.1989р. по 13.03.1992р. був переведений на посаду помічника машиніста електровоза;

- з 08.05.1992р. по 11.09.2001 р. був прийнятий на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу до Вагонного ДЕПО станція Нижньодніпровськ-вузол.

- з 14.11.2019 року по 24.03.2021 року був переведений на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу.

З тексту оспорюваного рішення від 25.01.2023р. №44 вбачається, що пенсійним органом до стажу за вислугу років зараховано всі періоди роботи позивача.

Згідно розрахунку стажу, наявного в матеріалах справи, періоди роботи позивача з 02.03.1989р. по 13.03.1992р., з 08.05.1992р. по 11.09.2001 зараховані як стаж робітника локомотивних бригад, проте запису про те, що період роботи з 14.11.2019 року по 24.03.2021 зарахований до стажу роботи на посадах, що передбачені списком професій і посад робітників локомотивних бригад зазначений розрахунок не містить.

Враховуючи наведене, позивач дійшов хибного висновку про те, що пенсійним органом не був врахований його стаж роботи з 02.03.1989р. по 13.03.1992р.; з 08.05.1992р. по 11.09.2001р. до стажу за вислугу років, що передбачені списком професій і посад робітників локомотивних бригад, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині зарахування таких періодів роботи задоволенню не підлягають.

В той час, матеріалами справи підтверджено, що пенсійним органом не враховано період роботи позивача з 14.11.2019 року по 24.03.2021 року до стажу за вислугу років, що надає позивачу право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи те, що посада слюсаря з ремонту рухомого складу передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. період роботи з 14.11.2019 року по 24.03.2021р. має бути врахований до стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим така вимога підлягає задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного, та враховуючи те, що в даті винесення рішення про відмову у призначенні пенсії №44 відповідачем виявлено невідповідність, а саме не вірно вказану дату рішення - 25.11.2022 р., замість вірної 25.01.2023р., суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 25.01.2023.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення такої пенсії 17.01.2023 року, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Як підтверджено матеріалами справи страховий стаж позивача становить 39 років 4 місяці 16 днів, в тому числі стаж за вислугу років робітника локомотивних бригад - 12 років 4 місяці 16 днів.

Право на призначення пенсії за вислугу років мають робітники локомотивних бригад після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Фактично, позивачу відмовлено в призначені пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку відсутність необхідного стажу за вислугу років 12 років 6 місяців.

Враховуючи те, що судом під час розгляду даної справи встановлено протиправну бездіяльність пенсійного органу щодо неврахування періоду роботи позивача з 14.11.2019 року по 24.03.2021 року до стажу за вислугу років, суд вважає, що у ОСОБА_1 має бути більш ніж 12 років 6 місяців стажу за вислугу років, що достатньо для виникнення права на пенсію відповідно до п. «а» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим позовна вимога про призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення такої пенсії 17.01.2023 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 2,72-77,139,243-246,255,262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе 7, м. Вінниця, 21028, і.к. 13322403), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 25.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на посадах, що передбачені списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 період роботи з 14.11.2019р. по 24.03.2021р. та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення такої пенсії 17.01.2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 268,40 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін