Справа № 120/11675/21-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 квітня 2023 р. Справа № 120/11675/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням оновленої довідки Держаної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №1905 від 20.08.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019 року виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення, визначених у довідці Держаної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №1905 від 20.08.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

30.03.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю позивача по справі № 120/11675/21-а та набуття ОСОБА_1 права на спадщину, згідно довідки завідуючої Шаргородської ДНК Вінницької області Масилюк Р.М. від 30.01.2023 року (а.с. №58).

Ухвалою суду від 03.04.2023 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.04.2023 року з повідомленням учасників справи.

11.04.2023 року учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи без їх участі від 06.04.2023 року та 10.04.2023 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони у виконавчому листі без участі заявника та осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Перш за все, при вирішенні питання щодо заміни сторони виконавчого провадження необхідно встановити наявність виконавчого провадження.

Заявник, подаючи заяву, покликається на ст. 379 КАС України, втім не зазначає про наявність виконавчого провадження, звернення виданого виконавчого листа до примусового виконання, та/або вчинення державним виконавцем інших дій, що були спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Натомість, згідно даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що Вінницьким окружним адміністративним судом виконавчі листи по справі №120/11675-а не видавались.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/16175/21-а від 04.11.2021 року на примусовому виконанні органів ДВС не перебуває, виконавче провадження відстунє.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Водночас, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.01.2020 по справі №815/1303/17, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання, можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво).

Так, статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Як зазначено судом вище, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч. 1 ст. 379 КАС України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача.

Отже, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 14.06.2021 у справі №2-а-1411/11.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Стаття 1219 ЦК України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що належні суми виплат, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Закону України " Про нотаріат " свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Отже, належним доказом правонаступництва заявника та підставою для його заміни як правонаступником, є наявність документів, визначених законом, про те, що права та обов`язки померлого ОСОБА_2 перейшли до заявника.

Згідно довідки завідуючої Шаргородської ДНК Вінницької області Масилюк Р.М. від 30.01.2023 року (а.с. №58), ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на справедливий суд. У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення. Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

Відтак, належним способом захисту прав заявника, є заміна позивача у справі 120/11675/21- а, а саме ОСОБА_2 його правонаступником - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Аналогічного правового висновку щодо можливості заміни сторони правонаступником на підставі нотаріальної довідки про наявність єдиного спадкоємця дійшов Сьомий апеляційний суд у постанові №120/2944/20-а

При цьому, слід звернути увагу, що в силу положень статті 52 КАС України, усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Керуючись ст.ст. 248, 379, 293-295 КАС України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити частково.

Замінити позивача у справі №11675/21-а ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович