Справа № 560/5473/23
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5473/23
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участі:секретаря судового засідання М`якушко О.М. позивача - ОСОБА_1 представника позивача - Терлича В.Г. представника відповідача - Бухтоярова А.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови у виконавчих провадженнях.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що одразу після набуття рішенням суду законної сили повідомила ОСОБА_2 про можливість вселення та отримання ключів від квартири та відсутності будь-яких перешкод в користуванні спірною квартирою. Позивач стверджує, що будь-яких заходів щодо перевірки виконання боржником рішення про вселення стягувача державними виконавцями здійснено не було, а також не надано доказів його невиконання боржником у добровільному порядку чи перешкоджання виконанню рішення про вселення стягувача позивачем, що зумовило б його примусове виконання. Враховуючи, що державні виконавці не вчиняли дій щодо перевірки добровільного виконання боржником рішення про вселення стягувача, то підстави для стягнення виконавчого збору з позивача - відсутні.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Відповідачем 07.04.2023 подано до суду відзиви на адміністративний позов, в яких проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Державними виконавцями вживалися примусові заходи спрямовані на виконання рішення, що полягали в ознайомлені боржника з рішенням суду, врученням копій виконавчих листів. Просить в задоволенні позовної заяви відмовити.

У судовому засіданні 12.04.2023 позивач та його представник підтримали позовні вимоги, підтвердили зазначені у позовній заяві обставини. Просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державні виконавці зобов`язані винести постанову про стягнення виконавчого збору. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2023 у справі №686/17159/22 позовну заяву задоволено. Усунути перешкоди в користуванні житлом та вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користуванні даною квартирою ОСОБА_2 та надати ключі від дверей даної квартири.

Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 10.03.2023 та 15.03.2023 по справі №686/17159/22 видано два виконавчі листи.

Постановами головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.03.2023 відкрито виконавче провадження №71288338, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 13400,00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн.

Постановами від 22.03.2023 було закінчено виконавче провадження №71288338, відкрито виконавче провадження №71368039 про стягнення виконавчого збору в розмірі 13400,00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн, відкрито виконавче провадження №71368141 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 245,00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн.

Постановами державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.03.2023 відкрито виконавче провадження №71323813, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 13400, 00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245, 00 грн.

Постановами від 22.03.2023 було закінчено виконавче провадження №71323813, відкрито виконавче провадження №71368450 про стягнення виконавчого збору в розмірі 13400,00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн, відкрито виконавче провадження №71368623 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 245,00 грн, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн.

Не погоджуючись з постановами про стягнення з боржника виконавчого збору, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та про відкриття виконавчих проваджень з їхнього виконання, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною шостою статті 26 вказаного Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Із системного аналізу положень статті 27, пункту 11 частини першої статті 39, частини третьої статті 40, частини 63 Закону № 1404-VIII слідує, що у випадку закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення немайнового характеру розмір й підстави стягнення виконавчого збору не поставлені у залежність від повного або часткового виконання виконавчого документа.

Виконавчий збір у такому разі є фіксованою платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються державним виконавцем. Цей збір стягується з боржника.

Судом встановлено, що у виконавчих провадженнях №71288338, №71323813 державні виконавці вчиняли дії, направлені на примусове виконання судового рішення, зокрема, знайомлено боржника з рішенням суду, вручено копії виконавчих листів, 21.03.2023 року державними виконавцями складені акти державного виконавця, якими встановлено фактичне повне виконання рішення суду. Боржником в даних актах не було зафіксовано жодних порушень порядку проведення виконавчих дій.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що державні виконавці не проводили жодних виконавчих дій та не мали підстав для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до статті 42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (наказ Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження").

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Судом не встановлено жодних порушень державними виконавцями порядку стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на судову практику, наведену у позовній заяві, не є релевантним до правовідносин у цій справі, оскільки стосується положень Закону № 1404-VІІІ в редакції, яка була чинна до 28.08.2018.

Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 37225066)

Головуючий суддя О.О. Михайлов