Справа № 440/2689/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2689/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
14 березня 2023 року ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі по тексту - відповідач, ГУ ПФ України в Донецькій області), відповідно до якого просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком № 05 від 14 вересня 2022 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 20 березня 2007 року по 12 жовтня 2010 року та призначити дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії - з 08 вересня 2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивачу виповнилось 06 вересня 2022 року 55 років, він має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а сукупний стаж його роботи дає право на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На думку позивача, пенсійний орган безпідставно відмовив в призначенні дострокової пенсії за віком № 05 від 14 вересня 2022 року, не зарахувавши до його стажу період здійснення ним підприємницької діяльності з 20 березня 2007 року по 12 жовтня 2010 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області та Головного управління ДПС в Полтавській області.
31 березня 2023 року на електронну пошту суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від ГУ ПФ України в Полтавській області /а.с. 49-65/.
03 квітня 2023 року на електронну пошту суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від ГУ ДПС в Полтавській області /а.с. 66-70/.
10 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зауважуючи, що станом на день розгляду документів, долучених позивачем до заяви про призначення пенсії, страховий позивача стаж для розрахунку права на призначення пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону N 1058 становив 22 роки 06 місяців 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, а отже, підстави для призначення пенсії за віком позивачу, на підставі поданої ним заяви, відсутні. Стосовно ж врахування періоду підприємницької діяльності, слід зазначити, що згідно даних індивідуальних відомостей застрахованої особи, відомості щодо наявності в позивача страхового стажу після 2005 року відсутні. Інших належних матеріалів чи документів на підтвердження наявності в позивача додаткового страхового стажу до Управління не надходило /а.с. 71-72/.
Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.
Відповідно до частини другої статті 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Судом встановлено 08 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій /а.с. 54-65/.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено в призначенні пенсії за віком № 05 від 14 вересня 2022 року /а.с. 53/.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі також - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 101 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 101 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок /в редакції станом на час спірних взаємовідносин/.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до спірного рішення станом на день розгляду документів, долучених позивачем до заяви про призначення пенсії, страховий стаж позивача для розрахунку права на призначення пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV становив 22 роки 06 місяців 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, а отже, підстави для призначення пенсії за віком позивачу, на підставі поданої ним заяви, відсутні.
Крім того, згідно відзиву на позовну заяву представником відповідача констатовано стосовно ж врахування періоду підприємницької діяльності, слід зазначити, що згідно даних індивідуальних відомостей застрахованої особи, відомості щодо наявності в позивача страхового стажу після 2005 року відсутні. Інших належних матеріалів чи документів на підтвердження наявності в позивача додаткового страхового стажу до Управління не надходило.
Також, відповідно до наданих пояснень представника ГУ ПФ України в Полтавській області додатково повідомлено, що станом на 27.03.2023 в Реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в системі персоніфікованого обліку Річна звітність відсутня інформація щодо надання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 звітів за період з 20.03.2007 по 12.10.2010.
На підтвердження викладеного до матеріалів справи долучено індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5, згідно яких підтверджені відомості за період 1998-2005 років /а.с. 51-52, 73-74/.
На противагу викладеному, відповідно до листа від 28.03.2023 №4299/5/16-31-24-08-06 Головним управлінням ДПС в Полтавській області повідомлено, що станом на 28.03.2023 податкова звітність за період з 1 квартал 2007 по 4 квартал 2009 року відсутня. ГУ ДПС у Полтавській області надано копії електронних звітів суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку за 1-3 квартали 2010 року. Відповідно до Закону України від 04 липня 2013 року № 406-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» та Указу Президента від 24 грудня 2013 року № 726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування покладено на органи податкової служби з 01 жовтня 2013 року. Враховуючи вищезазначене, надати інформацію про суму сплаченого єдиного внеску за період з 20.03.2007 по 12.10.2010 немає можливості /а.с. 66-70/.
Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на таке правове регулювання, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- до 01 січня 1998 року підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 - додатково лише за умови сплати страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом №1058-IV).
Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
Так, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 20.03.2007, номер запису про державну реєстрацію 2 014703, а також згідно відмітки на такому свідоцтві державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проведено 02.03.2011, номер запису 3014703 /а.с. 13/.
Згідно з повідомленням від 20.03.2007 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 взятий на облік 20.03.2007 за реєстраційним номером 9694 в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві /а.с. 14/.
Також згідно наданих у позові пояснень зауважено, що у період провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 був платником єдиного податку та сплачував необхідні платежі, а саме:
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 03 квітня 2007 року за перший квартал 2007 року /а.с. 16/; квитанцією від 12 квітня 2007 року на суму 150,00 грн; квитанцією від 14 травня 2007 року на суму 150,00 грн; квитанцією від 14 червня 2007 року на суму 150,00 грн /а.с. 17/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 04 липня 2007 року за другий квартал 2007 року /а.с. 18/; квитанцією від 14 липня 2007 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 серпня 2007 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 вересня 2007 року на суму 180,00 грн /а.с. 19/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 04 жовтня 2007 року за третій квартал 2007 року /а.с. 20/; квитанцією від 15 листопада 2007 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 13 грудня 2007 року на суму 180,00 грн /а.с. 21/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 03 січня 2008 року за четвертий квартал 2007 року /а.с. 22/; квитанцією від 14 січня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 11 лютого 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 березня 2008 року на суму 180,00 грн /а.с. 23/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 04 квітня 2008 року за перший квартал 2008 року /а.с. 24/; квитанцією від 14 квітня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 травня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 13 червня 2008 року на суму 180,00 грн /а.с. 25/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 03 липня 2008 року за другий квартал 2008 року /а.с. 26/; квитанцією від 14 липня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 серпня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 вересня 2008 року на суму 180,00 грн /а.с. 27/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 06 жовтня 2008 року за третій квартал 2008 року /а.с. 28/; квитанцією від 14 жовтня 2008 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 13 листопада 2008 року на суму 180,00 грн /а.с. 29/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 02 січня 2009 року за четвертий квартал 2008 року /а.с. 30/; квитанцією від 10 лютого 2009 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 12 березня 2009 року на суму 180,00 грн /а.с. 31/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 02 квітня 2009 року за перший квартал 2009 року /а.с. 32/; квитанцією від 14 квітня 2009 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 травня 2009 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 червня 2009 року на суму 180,00 грн /а.с. 33/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 04 липня 2009 року за півріччя 2009 року /а.с. 34/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 05 жовтня 2009 року за третій квартал 2009 року /а.с.35/; квитанцією від 13 жовтня 2009 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 12 листопада 2009 року на суму 180,00 грн /а.с. 36/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 04 січня 2010 року за четвертий квартал 2009 року /а.с. 37/; квитанцією від 12 січня 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 15 лютого 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 15 березня 2010 року на суму 180,00 грн /а.с. 38/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 02 квітня 2010 року за перший квартал 2010 року /а.с. 39/; квитанцією від 14 квітня 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 травня 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 червня 2010 року на суму 180,00 грн /а.с. 40/;
звітом суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку від 05 липня 2010 року за другий квартал 2010 року /а.с. 41/; квитанцією від 15 липня 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 14 серпня 2010 року на суму 180,00 грн; квитанцією від 15 вересня 2010 року на суму 180,00 грн /а.с. 42/.
Окремо суд зауважує, що позов містить посилання на квитанцію від 04 липня 2007 року на суму 32,00 грн, однак її копії до позову не надано, а копію квитанції від 05 жовтня 2007 року на суму 180,00 грн надано неналежної (нечитабельної) якості.
Згідно з п. 2 Указу Президента від 03.07.98 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" (який був чинний на момент здійснення позивачем підприємницької діяльності) суб`єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.
Ставка єдиного податку для суб`єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.
У разі коли фізична особа - суб`єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.
У разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім`ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.
Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, яка сплачує єдиний податок, звільняється від обов`язку нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів, пов`язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім`ї.
Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.
Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов`язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім`ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.
Постановою правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.10.2001 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України" передбачено, що до Пенсійного фонду України органами місцевого бюджету перераховуються 10 відсотків від суми фіксованого податку, 17 відсотків від суми коштів, одержаних від продажу спеціальних торгових патентів, та відділеннями Державного казначейства України 42 відсотки від сум єдиного податку, 68 відсотків від сум фіксованого сільськогосподарського податку.
Відповідно до п. 16.1 розділу 16, п. 18.3 та п. 18.4 розділу 18 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління ПФУ від 06.09.96 № 1-1 (яка діяла в спірний період та втратила чинність 07.02.2011 на підставі постанови правління Пенсійного фонду № 1-1 від 13.01.2011) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, зобов`язані вести облік зборів до Пенсійного фонду та витрачання його коштів, своєчасно і в повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду страхові збори, а також подавати йому відповідні звіти та зберігати облікові дані про нарахування, утримання та сплату страхових зборів до Пенсійного фонду протягом трьох років.
Відсутність заборгованості перед податковим, пенсійним органами та органом соціального страхування свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.
При цьому суд зауважує, що хоч вказані вище матеріали позивачем долучені до матеріалів справи, однак не надано доказів на підтвердження факту їх надання органам Пенсійного фонду на підтвердження відповідного страхового стажу під час звернення позивача із відповідною заявою.
За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Суд звертає увагу, що саме відповідачу як суб`єкту владних повноважень Законом надано право щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб (у тому числі позивача, але не виключно), видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевірка обґрунтованості їх видачі, достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.
Відповідних заходів відповідачем не проведено, відомості стосовно наявності підстав зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 20 березня 2007 року по 12 жовтня 2010 року не з`ясовувались.
З огляду на все викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком № 05 від 14 вересня 2022 року.
Надаючи оцінку позовній вимозі зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 20 березня 2007 року по 12 жовтня 2010 року та призначити дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії - з 08 вересня 2022 року, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
При цьому, суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії було визначено ГУПФ України в Донецькій області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.
При цьому, суд зауважує, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тоді як рішення, що оскаржується не містить відомостей стосовно відповідності позивача вимогам такої статті.
Позивач у позові посилався окрім іншого на ті обставини, що він має статус учасника бойових дій, який необхідний для права на призначення дострокової пенсії за віком.
В той же час, суд звертає увагу позивача, що умови пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» окрім іншого визначають право на призначення дострокової пенсії за віком мають не всі особи, які мають статус учасника бойових дій, а лише, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Однак, позивачем ні до матеріалів справи, ні до заяви, яка подавалася до пенсійного фонду не було долучено документів, які підтверджують отримання позивачем статусу учасника бойових дій саме на підставі тих пунктів та статей, перелік яких визначений в п.4) ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV.
Відтак, без перевірки наявності чи відсутності вказаних обставин під час розгляду вказаної справи у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 08.09.2022.
Як було зауважено судом вище, у відповідача наявні необхідні необхідні повноваження для з`ясування вказаних обставин під час розгляду заяви позивача, у тому числі шляхом отримання необхідної інформації від компетентних органів та самого позивача.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 08.09.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
Такий спосіб захисту прав позивача матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи не надавалася оцінка про наявність чи відсутність у позивача страхового стажу, необхідного саме для призначення пенсії з урахуванням того, що згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком, у суду в цій справі відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 08.09.2022.
Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та не надані докази понесення позивачем інших судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Батюка, буд.8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком № 05 від 14 вересня 2022 року.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 08.09.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський