Справа № 592/898/23
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/898/23
Провадження №2-а/592/31/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Антощенка Дениса Ігоровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що постановою командира роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Антощенка Д.І. серія БАБ № 526296 від 07.01.2023 його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 360,00 грн. В даній постанові зазначено, що 07.01.2023 об 11 год. 09 хв., в м. Суми по вул. Заливна, біля будинку № 39, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку/стоянку в два ряди, чим порушив вимоги п.п. 15.1, 15.4 ПДР, суттєво заважаючи руху інших транспортним засобам. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова є протиправною і необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не сформульована суть обвинувачення. Крім того, відповідачем було проігноровано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, залишено без реагування клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та не надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката; будь-які докази вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні. Тому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 526296 від 07.01.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Командир роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенко Д.І., повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та письмовий відзив на позовну заяву, в якому зауважив про необґрунтованість заявлених вимог. Аргументуючи свою позицію зазначив, що 07.01.2023, близько 11 год. 02 хв., по вул. Героїв Крут, в районі будинку № 20, в м. Суми, патрульним нарядом УПП в Сумській області був виявлений транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого 15.10.2022 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 905 від 16.10.2022. В день виявлення правопорушення (15.10.2022) адміністративний матеріал не складався, оскільки висновок експерта, яким встановлено стан сп`яніння, був наданий 16.10.2022. З метою перевірки інформації, яка могла свідчити причетність водія чи пасажирів вищевказаного транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, патрульний наряд прослідував за автомобілем та зупинив його за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольорів. Пізніше, цього дня, близько 11 год. 09 хв., по вул. Заливна, поблизу будинку № 39, прибувши на місце події, командиром роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенком Д.І. було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснив стоянку на проїзній частині в два ряди, чим суттєво заважав руху іншим транспортним засобам і порушив вимоги п.п. 15.1, 15.4 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на службовий відеореєстратор, копія відеозапису якого додано до матеріалів справи. Відповідач відрекомендувався водію, пояснив суть вчиненого порушення, роз`яснив вимоги ст. 63 Конституції України і права особи, передбачені ст. 268 КУпАП, після чого за результатом розгляду справи в присутності ОСОБА_1 було винесену та оголошено оскаржувану постанову, при прийнятті якої командир роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенко Д.І. діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Представник Департаменту патрульної поліції Бережна Ю.П. до суду не прибула, про причини неявки не сповістила, надала письмовий відзив, в якому висловила заперечення проти задоволення позовних вимоги, аналогічні вище викладеним.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою командира роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенка Дениса Ігоровича серія БАБ № 526296 від 07.01.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно фабульної частини вказаної постанови, 07.01.2023 об 11 год. 09 хв., в м. Суми по вул. Заливна, біля будинку № 39, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку/стоянку в два ряди, чим порушив вимоги п.п. 15.1, 15.4 ПДР, суттєво заважаючи руху інших транспортним засобам (а.с.10).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.1 ЗУ «Про Правила дорожнього руху» визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху (п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Зі змісту п. 2.4 та п. 8.9 ПДР України вбачається, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Під час подання поліцейським вимоги про зупинку транспортного засобу водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Правила зупинки і стоянки закріплені у Розділі 15 ПДР України.

Так, у відповідності до п. 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР України).

Пунктом 15.3. ПДР України передбачено, що у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Положеннями п. 15.4 ПДР України встановлено заборону ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За змістом ст. 265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб поставлено на проїзній частині у два і більше рядів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис з відеореєстратора, що знаходився у службовому поліцейському автомобілі, з якого вбачається, що 07.01.2023 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи вимогу працівника поліції про зупинку, подану за допомогою увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольорів, після з`їзду з основної дороги по вул. Г.Крут, зупинився в межах проїзної частини по вул. Заливна в м. Суми, з правого її краю. Зліва від транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який припинив рух, знаходився інший автомобіль (Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору), внаслідок чого, виходячи з ширини дороги, став неможливим зустрічний роз`їзд чи проїзд інших транспортних засобів.

Зважаючи на відсутність спеціально відведених місць для зупинки та узбіччя, а також дорожньої розмітки 1.1, на вказаній ділянці дороги в межах населеного пункту, за правилом п.п. 15.2, 15.3 ПДР України, дозволяється зупинка/стоянка транспортних засобів біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), а також на лівому боці дороги.

Разом з тим, беручи до уваги траєкторію руху автомобіля під керуванням позивача, розміщення інших нерухомих транспортних засобів на дорозі, ширину проїзної частини та її візуальні характеристики, в діях ОСОБА_1 не вбачається зупинки автомобіля другим рядом, всупереч вимог п.п. 15.1, 15.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП, так як він зупинився біля правого краю проїзної частини, межа якої відділена бордюром, будь-яких інших транспортних засобів з правого боку дороги не знаходилося.

В даному випадку слід застосовувати правила, передбачені п. 15.9(д) або п. 15.9(ж) ПДР України, яким встановлено заборону зупинки у місцях, де відстань між протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м, чи буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився, які ОСОБА_1 за провину не ставляться.

Щодо твердження позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, який містить відеофіксацію процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, в ході якої відповідач відрекомендувався адмінпритягуємому, роз`яснив суть вчиненого правопорушення, зміст ст. 63 Конституції України та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, дотримано інші вимоги розгляду справи, передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, втім, позивач жодним чином не виявив бажання перенести розгляд справи чи скористатися правом на допомогу фахівця в галузі права, що повністю спростовує його пояснення про ненадання поліцейським можливості отримання повноцінного захисту під час розгляду справи. В подальшому, після дослідження доказів та оцінки їх за своїм внутрішнім переконанням, командир роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенко Д.І. виніс оскаржувану постанову, зміст якої було оголошено ОСОБА_1 . Тобто, відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законом.

Згідно із п. 3. ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, є підстави вважати, що під час винесення командиром роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенком Д.І. оскаржуваної постанови серія БАБ № 526296 не було з`ясовано всіх обставин справи відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які б ствердно і достеменно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову командира роти № 4 БУПП в Сумській області Антощенка Дениса Ігоровича серія БАБ № 526296 від 07.01.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко