Справа № 826/10831/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Височанської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс Трейдинг» до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, про визнання протиправним і касування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2022, -

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полюс Трейдинг» (далі - позивач, ТОВ «Полюс Трейдинг») звернулось у суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про:

- визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.04.2018, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2017 року на 524504,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 131126,00 грн;

- визнання погодженою суми бюджетного відшкодування у розмірі 524504,00 грн, на яку було зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з податковим повідомленням-рішенням від 03.04.2018 №.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 03.04.2018 №. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності врахування під час перевірки уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку достовірності нарахування ТОВ «Полюс Трейдинг» сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.01.2018 №), за результатами якої складено акт перевірки від 14.03.2018 №231/26-15-14-04-01/41535243 (далі - Акт перевірки).

Згідно з висновками Акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2017 року на 524504,00 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом у відношенні ТОВ «Полюс Трейдинг» прийнято податкове повідомлення-рішення форми В1 від 03.04.2018 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, за грудень 2017 року на 524504,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 131126,00 грн.

Не погоджуючись із указаним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд виходив з того, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно надано оцінку спірним правовідносинам без врахування уточнюючого розрахунку, яким було виправлено помилки, виявлені в поданій податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, що свідчить про необґрунтованість висновків Акту перевірки та прийнятого на їх підставі спірного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (пункт 200.2 статті 200 Податкового кодексу України)

За правилами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За правилами пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

При цьому законодавцем передбачено можливість внесення змін до податкової звітності, яка регламентована статтею 50 Податкового кодексу України.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з пунктами 1-5 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (далі - Порядок №21), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу.

Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

Пунктом 5 розділу V Порядку №21 встановлено, що платники податку, які відповідно до статі 200 розділу V мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додаються до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 3). При заповнені рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4).

У підпункті 5 пункту 4 розділу V Порядку №21 зазначено, що у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду. У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового - повідомлення рішення та/або уточнюючого розрахунку».

Розділом VI Порядку №21 визначено порядок заповнення уточнюючого розрахунку.

Уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

Відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку №21 у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Згідно з пунктом 6 розділу VI Порядку №21 у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, апеляційний суд зазначає, що на відміну від пунктів 2-4 розділу VI Порядку №21, які встановлюють правила заповнення окремих рядків УР, пункти 5, 6 розділу VI Порядку №21 передбачають порядок подання уточнюючого розрахунку, тобто визначають особливості подання уточнюючого розрахунку в окремих випадках (визначають кількість звітних періодів, за які платник податку має подати уточнюючий розрахунок у зв`язку з виправленням помилок в одному звітному періоді, якщо у такому одному звітному періоді виправляється (збільшується або зменшується) значення рядка 21.

У такому разі платник податку має проаналізувати, чи впливає виправлене (правильне) значення рядка 21 (графа 5 УР) за один звітний період, в якому виявлено помилки, на значення рядка 18 (сума ПДВ до сплати в бюджет) або рядка 20.2 (сума бюджетного відшкодування ПДВ) у майбутніх (наступних) звітних періодах, в яких помилки не виявлено.

Якщо не впливає - платник податку має керуватися приписами пунктом 5 розділу VI Порядку №21, тобто подати уточнюючий розрахунок тільки за один звітний період, в якому виявлено помилки, а суму зменшення/збільшення значення рядка 21 графи 6 складеного уточнюючого розрахунку врахувати у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок. Подання уточнюючого розрахунку за наступні (майбутні) періоди у такому разі від платника не вимагається, незважаючи на невірне значення рядка 21 в кожному з них.

Якщо впливає - платник податку має дотримуватися вимог пункту 6 розділу VI Порядку №21, тобто подати уточнюючий розрахунок не тільки за один звітний період, в який вносяться відповідні зміни, а й за кожний звітний період, в якому є такий вплив (тобто, в якому врахування виправленого (уточненого) значення рядка 21 призводить до виправлення (збільшення або зменшення) значення рядка 18 або 20.2 декларації.

Зміст наведених положень дає підстави для висновку, що платник ПДВ має право виправлення помилки у раніше поданій податковій звітності шляхом подання уточнюючого розрахунку за минулий період. При цьому Порядком №21 чітко окреслений алгоритм дій платника податків у разі, якщо зміни показників одного періоду впливають на показники наступного звітного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Полюс Трейдинг» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року (вх. від 19.01.2018 №), яким було збільшено податковий кредит на 524504,00 грн та відображено в декларації за грудень 2017 року (вх. від 19.01.2018 №) в графі 16.2 «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків».

Уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року впливає на збільшення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 524504,00 грн, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року.

Ураховуючи вищезазначене, а також зважаючи на те, що уточнюючий розрахунок за листопад 2017 року було подано до податкового органу до моменту подачі звітності за січень 2018 року, твердження відповідача про обов`язок ТОВ «Полюс Трейдинг» відобразити в графі 16.2 «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків» в декларації за січень 2018 року, тобто за звітний період, в якому подано такий уточнюючий розрахунок, колегія суддів уважає помилковим.

Апеляційний суд звертає увагу, що поданий позивачем уточнюючий розрахунок, яким було виправлено помилки в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, був прийнятий фіскальним органом, а тому показники останнього повинні бути внесені до інтегрованої картки платника відповідно до пункту 6 розділу VI Порядку №21.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно надано оцінку спірним правовідносинам без врахування уточнюючого розрахунку, що свідчить про необґрунтованість висновків Акту перевірки, а тому прийняте на їх підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька