Справа № 420/5877/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5877/23
УХВАЛА
11 квітня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,
розглянувши матеріали:
за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання протиправними та скасування рішення, та картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Одеської митниці Державної митної служби України у поверненні фінансової гарантії, наданої ФОП ОСОБА_1 за митною декларацією №UА500020/2021/000100/2, викладену в листі Одеської митниці Держмитслужби №7.10-3/28.1-01/13/8214 від 24.06.2021 року;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь ФОП ОСОБА_1 сплачену фінансову гарантію у формі грошової застави в розмірі 170858,47 грн. на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Р/р НОМЕР_2 в Акціонерний банк Південний.
Ухвалою від 28.03.2023 року позов ФОП ОСОБА_1 залишено без руху, з посиланням на ч.1 ст.123 КАС України, з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та неподанням заяви про поновлення цього строку з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Позивачу роз`яснено, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з вказівкою поважних причин його пропуску.
Для усунення вказаних недоліків позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали суду позивач отримав 30.03.2023 року.
Розглянувши заяву позивача про усунення недоліків позову від 03.04.2023 року, суд зазначає таке.
Згідно із приписами статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Статтею 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 9.2 статті 9 ПК України відносини, пов`язані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Приписами частин першої та другої статті 24 МК України визначено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є: 1) рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні; 2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників митних органів, пов`язані з виконанням ними обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України; 3) бездіяльність - невиконання митними органами, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.
Разом з тим, у порядку, встановленому Податковим кодексом України, можуть бути оскаржені податкові повідомлення-рішення митних органів (частина п`ята статті 24 МК України).
У відповідності до статті 29 МК України рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Враховуючи, що позивач в даній справі оскаржує дії митного органу та рішення, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.
Суд зауважує, що предметом оскарження, зокрема, у справі № 380/8425/21 (постанова від 16.02.2022 року), також як і в даній справі, були рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
За таких обставин, суд застосовує до спірних правовідносин у даній справі не наведені позивачем постанови Верховного Суду, остання з яких ухвалена 09.02.2021 року, а правові висновки Верховного Суду, що викладені у пізніше прийнятих постановах від 16.02.2022 року, 27.05.2021 року, 25.05.2021 року, 26.04.2021 року, 18.02.2021 року. Наведена Верховним Судом у зазначених постановах правова позиція вже існувала на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, картки відмови та вчинення дій, що оскаржуються позивачем, та є останньою правовою позицією на час вирішення даної справи.
Крім того, слід зауважити, що Верховний Суд у складі об`єднаної судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 зазначив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду та не є спеціальною, а також регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.
Нормами ПК України та МК України не встановлено спеціальний строк звернення до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, а тому, в даному випадку, підлягають застосуванню положення ч.2 ст.122 КАС України, якою передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.
Частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Про порушення своїх прав позивач був обізнаний ще у червні 2021 року, коли отримав електронного листа Одеської митниці Держмитслужби №7.10-3/28.1-01/13/8214 від 24.06.2021 року, проте з вказаним позовом звернувся до суду 23.03.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МПП Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , оскільки позивач на виконання вимог ухвали від 28.03.2023 року не подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з викладенням поважних причин його пропуску, і суд таких поважних причин не вбачає.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.ст. 248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів