Справа № 380/7475/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7475/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 квітня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- «визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Західного міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 року по справі №380/12813/22;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання неправдивої інформації в своєму листі від 22.03.2023 року №6828-5993/Д-52/8-1300/23 простим листом;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області та зобов`язати відшкодувати сумарно відповідачів по справі 50000 (п?ятдесят тисяч) грн щодо тривалого невиконання рішень Національних судів, зокрема Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 року по справі №380/12813/22;

Окрім того, просить розстрочити термін сплати за судовий збір після рішення суду або ухвалення свого рішення покласти сплату за судовий збір на відповідачів по справі».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено форму та зміст позовної заяви, а також документи, що додаються до такої.

Згідно з ч.1 ст.160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. За змістом п.2 цієї ж статті, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Позивач визначив відповідачем у справі, зокрема Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області. Втім, як встановив суддя, у структурі територіальних органів Міністерства юстиції відсутнє Управління з таким найменуванням, натомість діє Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), а тому з метою усунення цього недоліку позивачу слід правильно зазначити цього відповідача у позовній заяві.

Крім того, відповідно до п.п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, а в разі подання позову до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

За правилами ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також ч.1 ст.21 КАС України.

Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Водночас слід враховувати, що у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (п.23 ч. ст.4 КАС України).

Так, предметом позову у цій справі є «бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Західного міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області щодо тривалого невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 року по справі №380/12813/22», а також «дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання неправдивої інформації в своєму листі від 22.03.2023 року №6828-5993/Д-52/8-1300/23».

Даючи оцінку змісту позовних вимог, суддя враховує, що предметом позову у цій справі є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами; підстави щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом; правовідносини виникли за різного правового регулювання. Вказане пояснюється тим, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються в порядку позовного провадження із особливостями, встановленими ст.287 КАС України.

Натомість якщо позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень неналежним чином не виконує судове рішення, що набрало законної сили, то для вирішення цього питання процесуальним законом встановлено інший порядок судового захисту, який здійснюється шляхом судового контролю за виконанням судового рішення (ст.383 КАС України) і не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Тобто, процесуальним законом для зазначених спорів встановлено кардинально різні підходи і способи судового захисту.

За таких обставин, суддя приходить висновку, що заявлені позовні вимоги до посадових осіб державної виконавчої служби та пенсійного органу не пов`язані між собою, ані підставами виникнення, ані поданими доказами; підлягають захисту у різний спосіб; врегульовані різними нормативно-правовими актами; і не є основними та похідними вимогами в розумінні положень п.23 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки задоволення позовних вимог, заявлених до посадових осіб державної виконавчої служби, не залежить від результату розгляду питання судового контролю за виконанням рішення суду, встановленого ст.383 КАС України.

Подібне правозастосування міститься у постанові Верховного Суду від 13.04.2022 року у справі №640/23353/21.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити і таке.

Як слідує зі змісту положень ст.ст.2, 4, 5 КАС України, особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням чи бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але вимагає щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Частиною 4 ст.161 КАС України визначено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У спірному випадку, позивач не викладає чітко обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, натомість зміст позовної заяви зводиться в основному до цитування положень законів України та практики Європейського Суду з прав людини. Для прикладу, позивач не зазначив та не додав доказів, які свідчать про те, що у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.03.2023 року №6828-5993/Д-52/8-1300/23 міститься неправдива інформація, як і не додав самої заяви для того щоб обґрунтувати що ж саме він просив у відповідача.

До того ж, у матеріалах позовної заяви взагалі відсутні будь-які докази щодо обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача відповідачем Західним міжрегіональним управлінням юстиції (м.Львів), в т.ч. відсутня інформація щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів у межах адміністративної справи №380/12813/22.

Викладене свідчить про те, що зміст позовної заяви, як і зміст позовних вимог, потребують уточнення.

За правилами ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у п.5 прохальної частини позовної заяви просить розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Вирішуючи подане клопотання, суддя враховує таке.

Закон України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) є спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, а отже, саме правові приписи, закріплені в наведеному Законі, підлягають застосуванню під час вирішення питання щодо розстрочення, відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.8 цього Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18 зроблено правовий висновок, згідно якого суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду.

Отже, для вирішення питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

На обґрунтування заявленого клопотання позивач подав виписку із медичної карти стаціонарного хворого №4245/20 про перебування його у стаціонарі в період з 20.11.2020 року по 23.11.2020 року. Однак доказів, що підтверджують річний дохід позивача, до клопотання не додано.

Наведене вище свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.169 вищевказаного Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи виявлені недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити спосіб і строк їх усунення. Роз`яснити позивачу, що у випадку усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 172, 248, 256, 287, 293, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- примірника позовної заяви та її копій для відповідачів із урахуванням викладених у мотивувальній частині цієї ухвали висновків щодо правозастосування п.п.2, 4, 5, 9 ч.5 ст.160, ст.172, ст.287 та ст.383 КАС України;

- подання всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги;

- подання доказів на підтвердження наявності умов для відстрочення або розстрочення сплати судового збору (з урахуванням положень ч.1 ст.8 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір»).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ланкевич А.З.