Справа № 360/62/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2023 року справа №360/62/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі № 360/62/22 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 13 грудня 2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 65791160.

В обґрунтування позову зазначив, що повідомляв державного виконавця про неможливість виконання рішення суду про продовження виплати пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що пенсійна справа направлена за новим місцем проживання пенсіонера, де її взято на облік та продовжено виплату пенсії.

Вказані обставини унеможливили розгляд питання щодо виконання вищезазначеного рішення суду, оскільки відсутня технічна можливість для перерахунку пенсії ОСОБА_1 органом Пенсійного фонду України не за місцем обліку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

15.06.2021 року було відкрито виконавче провадження про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Позивач повідомив листами державного виконавця, що пенсійну справу ОСОБА_1 разом з атестатом надіслано за місцем його нового міста обліку на запит ГУ ПФУ в Донецькій області.

ГУ ПФУ в Донецькій області взято пенсійну справу ОСОБА_1 на облік та продовжено виплату пенсії.

Позивачем здійснено запит до ПФУ щодо роз`яснення порядку виконання судового рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на який 11.02.2022 року отримано відповідь, що ГУ ПФУ в Луганській області зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 до 01.01.2018 року на виконання судового рішення.

Після чого, позивача здійснив запит електронної справи ОСОБА_2 та 19.01.2022 року провів перерахунок його пенсії з 03.11.2016 року з урахуванням грошового забезпечення відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.03.2017 року.

Позивач вважає, що вжив всіх необхідних заходів для належного виконання судового рішення, проте затримка у виплаті коштів зумовлена не бездіяльністю позивача, а відсутністю належного асигнування.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі Електронний суд у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

На виконання постанови Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 428/4357/17 щодо зобов`язання ГУПФУ в Луганській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03 листопада 2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 березня 2017 року № ВФЗ-158 та виплатити різницю з урахуванням сплачених сум, Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 16 лютого 2021 року видано виконавчий лист № 428/4357/17.

За заявою ОСОБА_1 від 04 червня 2021 року державним виконавцем прийнято постанову від 15 червня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65791160, у пункті 2 якої визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Головним управлінням ПФУ в Луганській області постанову про відкриття виконавчого провадження № 65791160 отримано 22 червня 2021 року.

Листом від 25 червня 2021 року № 1200-0306-8/19218 ГУПФУ в Луганській області повідомило державного виконавця про неможливість виконання судового рішення по справі № 428/4357/17, оскільки листом від 21 листопада 2019 року № 17584/03-02 на запит ГУПФУ в Донецькій області від 18 листопада 2019 року пенсійна справа ОСОБА_1 направлена для продовження виплати пенсії відповідно до Закону № 2262 за новим місцем проживання пенсіонера, де її взято на облік та продовжено виплату пенсії. Вказані обставини унеможливлюють розгляд питання щодо виконання вищезазначеного рішення суду.

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні № 65791160 з ГУПФУ в Луганській області на ГУПФУ в Донецькій області, в задоволенні якої відмовлено ухвалою від 09 листопада 2021 року по справі № 428/4357/17.

Як зазначено в ухвалі, внаслідок передачі паперової пенсійної справи ОСОБА_1 на облік за новим місцем проживання до ГУПФУ в Донецькій області не відбулося ані фактичного (компетенційного), ані процесуального правонаступництва між ГУПФУ в Луганській області та ГУПФУ в Донецькій області.

Зокрема, ГУПФУ в Луганській області не втратило компетенції щодо перерахунку пенсії стягувачу як військовослужбовцю з 03 листопада 2016 року.

Факт передання паперової пенсійної справи стягувача до іншого управління не позбавляє ГУПФУ в Луганській області можливості виконати рішення суду шляхом здійснення перерахунку на підставі матеріалів електронної пенсійної справи або на підставі оригіналу паперової пенсійної справи, яка може бути тимчасово передана за відповідним запитом до ГУПФУ в Луганській області для виконання судового рішення.

Крім того, зміст зобов`язання ГУПФУ в Луганській області за судовим рішенням зводиться до перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03 листопада 2016 року, тобто з тієї дати, коли ОСОБА_1 знаходився на пенсійному обліку саме в ГУПФУ в Луганській області та ще не знаходився на пенсійному обліку в іншому управлінні.

Державним виконавцем направлено до ГУПФУ в Луганській області вимогу від 01 грудня 2021 року № 11494 про надання інформації щодо повного та фактичного виконання рішення суду, у відповідь на яку отримав лист ГУПФУ в Луганській області від 06 грудня 2021 року № 1200-0306-8/55216 з викладом тих самих обставин, що і в листі від 25 червня 2021 року № 1200-0306-8/19218.

Постановою державного виконавця від 13 грудня 2021 року у ВП № 65791160 накладено штраф на ГУПФУ в Луганській області у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

На підтвердження обставин, викладених в листах від 25 червня 2021 року № 1200-0306-8/19218 та від 06 грудня 2021 року № 1200-0306-8/55216, ГУПФУ в Луганській області надано копії запиту ГУПФУ в Донецькій області від 15 листопада 2019 року № 12058/03-1.

Також ГУПФУ в Луганській області надано довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 липня 2021 року № ВФЗ-932 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 , лист ГУПФУ в Луганській області від 05 серпня 2021 року № 1200-0306-8/28011, яким вказану довідку повернуто адресату, а також запит до Пенсійного фонду України про роз`яснення можливості виконання постанови по справі № 428/4357/17 ГУПФУ в Луганській області в ситуації, коли військовий пенсіонер перебуває на обліку в іншому органі Пенсійного фонду України.

Згідно розпорядження ГУПФУ в Луганській області від 19 січня 2022 року позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03 листопада 2016 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 березня 2017 року № ВФЗ-158 та розраховано різницю на доплату пенсії за період з листопада 2016 року по грудень 2017 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем судове рішення не було виконано у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання (…)

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковому виконанню підлягають судові рішення, які набрали законної сили і відповідальність передбачена за невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою-другою статті 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі пункту 1, підпункту 1 частини другої статті 17 Закону № 1404 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1,16 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Закону № 1404 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

На підставі частини шостої статті 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (…)

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Як визначено частиною першою статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини:

1) факт виконання чи невиконання рішення;

2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

Таким чином, лише встановивши відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 року по справі № 420/70/19.

Як свідчать матеріали справи Головним управлінням ПФУ в Луганській області в строк з 15 червня 2021 року до 19 січня 2022 року не виконувалося судове рішення по справі № 428/4357/17 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03 листопада 2016 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 березня 2017 року № ВФЗ-158.

Позивач зазначає причину невиконання судового рішення - з 20 листопада 2019 року пенсійна справа ОСОБА_1 передана на облік до іншого органу Пенсійного фонду України за новим місцем проживання пенсіонера до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Проте, тільки 30 листопада 2021 року, після прийняття Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвали від 09 листопада 2021 року по справі № 428/4357/17 про відмову в заміні боржника у виконавчому провадженні № 65791160 з ГУ ПФУ в Луганській області на ГУ ПФУ в Донецькій області позивач звернувся до Пенсійного фонду України із запитом про роз`яснення можливості виконання рішення суду по вказаній справі.

Інших заходів щодо виконання рішення суду по справі № 428/4357/17 позивачем не вживалось.

Зазначені обставини свідчать про тривалу бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області по виконанню рішення суду у справі № 428/4357/17, відсутність об`єктивних причин неможливості виконання цього рішення суду та, як наслідок, наявність у державного виконавця законних підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення на боржника штрафу.

Крім того, виконання ГУ ПФУ в Луганській області рішення суду відбулося 19 січня 2022 року, тобто, після накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення постановою від 13 грудня 2021 року.

Таким чином, станом на дату прийняття постанови про накладення штрафу на позивача, рішення суду Головним управлінням ПФУ в Луганській області в добровільному порядку не було виконано, поважні причини такого невиконання відсутні.

При цьому позивач до прийняття постанови про накладення штрафу не обґрунтовував невиконання рішення суду по справі № 428/4357/17 відсутністю належного бюджетного фінансування для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Причиною невиконання рішення позивач зазначав передачу пенсійної справи до іншого пенсійного органу.

Тому посилання апелянта на відсутність фінансування при виконанні рішення суду у справі № 428/4357/17 є неприйнятними.

З огляду на вищевикладене є безпідставними доводи апелянта, що суд першої інстанції не проаналізував поважність причин невиконання позивачем рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі № 360/62/22 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі № 360/62/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12 квітня 2023 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв