Справа № 205/11141/21(2-а/205/1/23)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 205/11141/21(2-а/205/1/23)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року (суддя Остапенко Н.Г.) в справі № 205/11141/21 за позовом ОСОБА_1 до командира взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка В`ячеслава Михайловича, Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м Дніпропетровська з адміністративним позовом до командира взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка В`ячеслава Михайловича про скасування постанови від 05 грудня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП, направлення справи на новий розгляд.

Ухвалою Ленінського районного суду від 21 грудня 2021 року залучено до участі в справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року залучено до участі в справі як другого відповідача Департамент патрульної поліції (далі ДПП).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року позов задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 450318 від 05 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, направлено справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції; у задоволенні позову в частині вимог до командира взводу 2 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Шевченка В.М. відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ДПП просить скасувати рішення в частині задоволених вимог з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу, що інспектором зазначено в постанові про те, що позивач не ввімкнув сигнал покажчика повороту відповідного напрямку, а відсутність в постанові інформації про порушення позивачем п. 9.2 а) Правил дорожнього руху не може впливати на суть правопорушення пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Зазначає, що відеозапис, наданий позивачем, свідчить про розгляд інспектором обох правопорушень.

Вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою серії БАА № 450318 від 05 грудня 2021 року, прийнятою командиром взводу 2 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевченком В.М., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, 05 грудня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FORD EDGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись о 05 годині 30 хвилин в м. Дніпро, по пр. Сергія Нігояна, 45, не ввімкнув сигнал покажчика повороту відповідного напрямку, а саме під час зупинки, під час перевірки документів встановлено, що водій не мав права на керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Судом першої інстанції при дослідженні відеозаписів, наданих позивачем на електронному носії інформації, встановлено, що 05 грудня 2021 року інспектором патрульної поліції розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення за порушення ОСОБА_1 пп. а) п. 9.2 ПДР, а саме обов`язку водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед зупинкою, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Водію роз`яснено його права та продемонстровано відеозапис з фіксацією порушення, на що він заперечував, оскільки з запису не видно номеру автомобіля. Також водій подав клопотання, в якому просив надати йому можливість скористатися правовою допомогою, зокрема, безоплатною. Клопотання розглянуто відповідачем та в його задоволенні відмовлено, оскільки справи розглядається на місці вчинення правопорушення у скороченому провадженні. Також з цієї причини відмовлено у відкладенні розгляду справи та роз`яснено право оскаржити постанову. Відповідач також повідомив водія, що в базі відсутні його дані щодо видачі йому посвідчення на право керування транспортними засобами, на що позивач заперечень по суті не надав, на вимогу поліцейського водій посвідчення на право керування транспортними засобами не надав. Відповідачем прийнято рішення та оголошено постанову позивачу. Позивач розписався в отриманні оскаржуваної постанови.

Судом першої інстанції зазначено, що поліцейський розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та, виявивши відсутність у позивача права на керування транспортним засобом, закінчив розгляд справи та виніс постанову. Водночас, поліцейським встановлено, що позивач порушив п. 2.1 а) ПДР, але в постанові не зазначено, що водій порушив п. 9.2 а).

Суд першої інстанції вважав, що поліцейський зобов`язаний був з`ясувати обставини, визначені у ст. 280 КУпАП, за правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП (порушення п. 9.2 а) та п. 2.1 а) ПДР відповідно), а також відобразити це в постанові, що свідчило б про розгляд обох правопорушень та притягнення особи до відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Однак, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП щодо обох правопорушень, встановлено не було, у постанові не відображено, що особа притягається до відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, а стягнення накладається відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог до інспектора патрульної поліції через те, що він є неналежним відповідачем.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок, який слугував підставою для задоволення частини позовних вимог, обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05 грудня 2021 року інспектором патрульної поліції прийнято постанову серії БАА №450318 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Edge, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро, по просп. Сергія Нігояна, в районі будинку № 45, не ввімкнув сигнал покажчика повороту відповідного напрямку, а саме зупинки, під час перевірки виявлено що позивач не має права керування транспортними засобами, чим порушено п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Підпунктом а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктом а) пункту 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Частиною другою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, судом першої інстанції цілком обґрунтовано зазначено, що інспектор патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний був з`ясувати обставини, чи були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 та частиною другою статті 126 КУпАП, а саме чи допущені позивачем порушенням підпункту а) пункту 9.2 та підпункту а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, відобразити ці обставини щодо кожного порушення в постанові, що свідчило б про розгляд обох правопорушень та притягнення особи до відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Інспектором патрульної поліції в оскарженій позивачем постанові не встановлені такі обставини, у постанові не відображено, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 та частиною другою статті 126 КУпАП, а також про накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, як це передбачено частиною другою статті 36 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи ймовірне вчинення позивачем кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядались інспектором патрульної поліції, суд доходить до висновку, що інспектор патрульної поліції діяв не у спосіб, що передбачений законами України, тому погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність оскарженої постанови та направлення справи на новий розгляд до УПП в Дніпропетровській області.

Доводи апелянта про те, що не зазначення в постанові про порушення позивачем п. 9.2 а) Правил дорожнього руху не може впливати на суть правопорушення пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, а відеозапис, наданий позивачем, свідчить про розгляд інспектором обох правопорушень, є цілком незмістовними та не спростовують висновку суду про недотримання інспектором патрульної поліції процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Аргумент позивача про те, що допущена інспектором у постанові помилка, не є підставою для скасування постанови із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені в постанові в справі № 276/1186/16-а, суд відхиляє.

Так, Верховним Судом в постанові від 19 липня 2019 року в справі № 276/1186/16-а зроблено висновок, що допущена інспектором у постанові описка (невідповідність) щодо дати винесення постанови, виправлення статті, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, не свідчать про відсутність події такого адміністративного правопорушення, та не може бути самостійною підставою для звільнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

В цьому ж випадку інспектором порушено спосіб притягнення особи до адміністративної відповідальності, а не допущена формальна описка, тому приведений правовий висновок Верховного Суду не є застосовним до спірних в цій справі правовідносин.

Посилання апелянта на відсутність підстав для стягнення на користь позивача судових витрат є хибними, адже в силу абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року в справі № 205/11141/21 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року в справі № 205/11141/21 за позовом ОСОБА_1 до командира взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шевченка В`ячеслава Михайловича, Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12 квітня 2023 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко