Справа № 160/26606/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/26606/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року (головуючий суддя Врона О.В.)

в адміністративній справі №160/26606/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на поштове відділення та подальше припинення її виплати.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року по 31.01.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 07.10.2009 року по 31.01.2019 року на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії з 01.03.2020 р. та виплачувати на визначений пенсіонером ОСОБА_1 банківський рахунок.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду набрало законної сили 28.04.2022 року.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом виготовлено виконавчий лист позивачці зі строком пред`явлення до виконання до 28.04.2025 р. (включно).

Представник позивачки повідомлений судом про неможливість направлення виконавчого листа поштовим зв`язком на його адресу через недостатність коштів в суді на відправку поштової кореспонденції, натомість самостійно виконавчий лист не отримав.

Представник позивачки звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/26606/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В заяві представник позивачки просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №160/26606/21.

В обґрунтування заяви вказано, що на його звернення з питання виплати пенсії ОСОБА_1 , листом від 06.12.2022 №36979-27096/А-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відсутність підстав для надання інформації, посилаючись на те, що механізм виплати пенсії та грошової допомоги їх одержувачам регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596. Відповідно до п. 10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається: - одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або приймається органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорту громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У наданій копії довіреності від 18.12.2020, складеній у Державі Ізраїль, відсутній переклад на українську мову печатки.

Зі змісту заяви представника також вбачається, що позивачка не зверталася до державного виконавця з виконавчим листом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 28.03.2022 у справі №160/26606/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заходи примусового виконання рішень здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Натомість, позивач не отримав в суді виконавчий лист до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження», тому суд не знайшов достатніх підстав на час розгляду клопотання для встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №160/26606/21 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про його виконання.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року скасувати та зобов`язати надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №160/26606/21.

Вказує, що позивачка проживає в Ізраїлі та не може отримати виконавчий лист. Представник позивача також не може приїхати з Німеччини отримати виконавчий лист. Зауважує, що рішення суду має бути виконано лише за фактом винесення такого рішення, незалежно від звернення до виконавчої служби.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляджу справи по суті.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, якою відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, колегія суддів виходить з наступного.

Особливості судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 382 КАС України, передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказаною нормою встановлено право, а не обов`язок суду щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Аналіз статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень - відповідача подати звіт про виконання судового рішення є однією із форм судового контролю за виконанням ухваленого судового рішення та може бути застосовано судом під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, надати звіт про виконання судового рішення, після його надходження - розгляду поданого звіту, а за наслідками розгляду поданого звіту або в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту або накладенням штрафу на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 31.07.2018 р. у справі №235/7638/16-а.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини та норм КАС України свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

При цьому, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Відповідно до положень ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, заходи примусового виконання рішень здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не отримала в суді виконавчий лист до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження по даній справі, суд першої інстанції не знайшов достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №160/26606/21 шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про його виконання.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погодитися не може, оскільки наявність або відсутність відкритого виконавчого провадження та не надіслання виконавчого листа позивачці не позбавляє позивачку права звернутися до суду з заявою про встановлення судового контролю та спонукати таким чином суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, яке набуло законної сили.

Оскільки судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, є однією із форм забезпечення виконання судових рішень, а позивачка зазначає, що рішення, яке набуло законної сили, не виконується, то є підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №160/26606/21.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому можуть бути підставою для скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 246, 311, 317, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року скасувати.

Заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №160/26606/21 - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №160/26606/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у місячний строк (з дня отримання копії зазначеної постанови) звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року по справі №160/26606/21.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 15.03.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня отримання постанови відповідно до ст. 329 КАС України.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова