Справа № 380/2871/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

справа №380/2871/23

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О.Шахрая від 03.02.2023 за №63-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив таке.

Наказом в/о начальника Львівської митниці О.Шахрая від 03.02.2023 за №63-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивача притягнуто до дисципалінарної відповідальності та застосовано дисциплянарне стягнення - догану.

Позивач вважає згаданий наказ протиправним, оскільки дисциплінарна комісія безпідставно встановила неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, встановлених Законуом України від 24.03.2022 №2142 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (далі також Закон №2142-ІХ), а також інших нормативно-правових актів у сфері регулювання митних правовідносин.

Так, позивач не погоджується з твердженням відповідача, що митне оформлення товарів за відповідними деклараціями він здійснив із неправомірним наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 223») в період дії Закону №2142-ІХ, оскільки такі товари були ввезені на митну територію України до набрання чинності Закону №2142-ІХ (05.04.2022), тому зазначені митні декларації, як вважає відповідач, мали бути відмовлені в митному оформленні через неправомірне застосування преференції « 223» зі сплати ввізного мита.

Водночас, позивач наголошує, що діяв правомірно, бо товари, оформлені за митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, № UA209180/2022/006372, № UA209180/2022/006462, № UA209180/2022/006367, № UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 було пропущено на загальних підставах, без застосування звільнення від оподаткування ввізним митом, а у період дії Закону №2142-IX (який набрав чинності 05.04.2022 року) декларантом було подано до митного оформлення електронні митні декларації, які після прийняття до оформлення, зареєстровані за відповідними номерами та за якими здійснено митне оформлення товарів, що ввозились на митну територію України, зі звільненням від оподаткування ввізним митом, що відповідало умовам цього Закону. Тобто позивач застосував Закон, чинний на час здійснення митного оформлення означених товарів, що відповідає ст.3 Митного кодексу України.

Та обставина, як вказує позивач у позовній заяві, що товари були пропущені через митний кордон України в пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142-IX не позбавляло платника податків використати податкову пільгу під час здійснення митного оформлення цих товарів 11.04.2022 та 13.04.2022 року, коли вже набрав чинності Закон №2142-IX, оскільки згідно з п. 30.3 ст. 30 ПК України передбачено, що платник податків має право використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Крім того, у позовній заяві позивач наголосив, що митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що поміщені в інший режим. Зазначене відповідає нормам МК України.

Щодо здійснення митних формальностей по митній декларації, якою оформлено мопед двоколісний марки PIAGGIO модель С54, потужність 2.40кв об`єм-50см3 тип двигуна бензин рік вип.2018, модельний ряд 2018, код УКТЗЕД , то позивач вважає, що вчинив правомірно, перевіривши правильність звільненні від оподаткування із застосуванням пільги за кодом « 311», оскільки керувався пунктом 9-11 Закону №2142-IX, Поясненнями до товарної позиції 8711 УКТ ЗЕД, наказом ДМС України від 14.07.2020 №256, Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 «Про правила дорожнього руху» та ін.

Отже, позивач зазначає, що при здійсненні митного оформлення товарів за вказаними вище деклараціями він був позбавлений повноважень у перевірці правильності застосування пільг, а відтак і підстав для відмови у митному оформленні товарів.

Тому позивач вважає, що оскаржуваний ним наказ посадової особи відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слід скасувати як протиправний.

Ухвалою суду від 20.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 27.02.2023 суд постановив відмовити у задоволенні клопотання представника Львівської митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що позивач здійснював митні формальності за митними деклараціями, якими оформлено товари, які перетнули митний кордон України до набрання чинності Законом України №2142-ІХ, а тому протиправно застосував податкову пільгу, передбачену вказаним Законом, що призвело до надання преференцій на суму 378196,58грн.

Також відповідач зазначає, що Законом №2142-ІХ не передбачено застосування податкової пільги за кодом « 311» при ввезенні таких транспорних засобів як «мопед», скутер», «моторолер», «трицикл», що ввозилися громадянами України.

Зазначене стало підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо позивача, а відтак і до притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду додаткові пояснення, долучені судом до матеріалів справи 03.04.2023, оскільки в цей час здійснювався розгляд судом справи по суті.

У додаткових поясненнях позивач зазначив, що пропуск та переміщення товарів, які в свою чергу є різними поняттями і діями, через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України перед здійсненням їх митного оформлення. Тому, на думку позивача, те, що товари були пропущені через митний кордон України в пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142-IX не позбавляло платника податків використати податкову пільгу під час здійснення митного оформлення цих товарів 11.04.2022 та 13.04.2022 року, коли вже набрав чинності Закон №2142-IX, оскільки платник податків може використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Позивач також вважає правомірною зміну фізичною особою митного режиму тимчасового ввезення на митний режим імпорт (випуску для вільного обігу).

Однією із підстав позову є також і те, що приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не врахував відсутність вини в його діях.

З урахувнням викладеного в заявах по суті справи, позивач просить позов задовольнити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд встановив таке.

Дисциплінарною комісією, створеною наказом Львівської митниці від 27.12.2022 №339-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », розглянуто дисциплінарну справу державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 .

Це дисциплінарне провадження порушено на підставі резолюції керівника Львівської митниці та доповідної записки начальника відділу митного оформлення «Стрий» митного поста «Львів-південний» Львівської митниці від 16.12.2022 № 7.4-28/11-01/331.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарною комісією встановлено таке.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 26.09.2022 № 157 «Про проведення перевірки з окремих питань», створено комісію, яка провела перевірку з окремих питань з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, за згаданими в Доповідній записці керівника Робочої групи, директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів Держмитслужби від 15.09.2022 №15-01/818.

В ході дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією встановлено, що державним інспектором BMO № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 під час митного оформлення товару за митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, № UA209180/2022/006372, № UA209180/2022/006462, № UA209180/2022/006367, № UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 та від 28.06.2022 № UA209180/2022/042525, не здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, чим порушено вимоги Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку единого адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, не дотримано вимог п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок», що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальшій сумі 378 196,58 гривень.

Суд встановив, що за електронними митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, № UA209180/2022/006372, № UA209180/2022/006462, № UA209180/2022/006367, № UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 позивач здійснив митне оформлення в режимі імпорту (випуску для вільного обігу) легкових автомобілів, які згідно з ст. 380 Митного Кодексу України (далі - МКУ), попередньо були тимчасово ввезені на митну територію України (та до завершення митного оформлення у вільний обіг, знаходились на цій території в митному режимі тимчасового ввезення) громадянами-резидентами, які перебували на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном.

Митне оформлення було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Позивач не погодився із застосуванням відповідачем такого тлумачення норм Закону України № 2142-ІX як підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку обставинам у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну службу» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За змістом ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 цієї ж статті).

За правилами ст. 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби (ч. 1).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 2).

Згідно з приписами ст. 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1).

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону України «Про державну службу»).

Створеною відповідачем дисциплінарною комісію до позивача затосовано дисциплінарне стягнення у формі догани з таких підстав.

Як видно з оскаржуваного наказу від 03.02.2023 №63-дс (…) 11.04.2022 за митною декларацією № UA209180/2022/006456 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, бувший у використанні, марка:MAZDA, модель:CX-5, рік випуску-2018, №кузова: НОМЕР_2 , двигун-бензин, об"єм-2488см3, коліснаформула-4х4, місць включаючи водія-5. Країна походження:США(US).2. 1 РР 1..» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»).Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.03.2023.

Митні формальності за даною митною декларацією здійснено державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Козорізом Тарасом Йосиповичем (ОНП Львівської митниці №46, ПМК № 46).

Виходячи з того, що транспортний засобів був ввезений на митну територію України 15.02.2022 до набрання чинності Законом №2142 ХІ (05.04.2022), зазначена митна декларація мала бути відмовлена державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Козорізом Тарасом Йосиповичем в митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції « 311» зі сплати митних платежів.

Таким чином, державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Козорізом Тарасом Йосиповичем, всупереч вимогам пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку, не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 78 312,11 гривень.

Аналогічне порушення на думку відповідача, допущено і при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 11.04.2022 №UA209180/2022/006372, UA209180/2022/006462, UA209180/2022/006367, UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 №UA209180/2022/007355.

Митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 11.04.2022 №№UA209180/2022/006456, UA209180/2022/006372, UA209180/2022/006462, UA209180/2022/006367, UA209180/2022/006364, від 13.04.2022№UA209180/2022/007355 здійснено державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Козорізом Тарасом Йосиповичем з порушенням умов, визначених Законом №2142 ХІ, з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України та пунктів 4.5., 4.9. розділу IV Порядку, що призвело до надання преференцій на суму 356 520,33 грн.

Відповідач підсумував, що митне оформлення товарів за митними деклараціями від 11.04.2022 №№ UA209180/2022/006456, UA209180/2022/006372, UA209180/2022/006462, UA209180/2022/006367, UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 та від 28.06.2022 № UA209180/2022/042525, здійснено державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Козорізом Тарасом Йосиповичем, з порушенням умов, визначених Законом №2142, з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України та пунктів 4.5., 4.9. розділу IV Порядку, що призвело до надання преференцій на суму 378 196,58 гривень.(…)

Законом України від 24.03.2022 року №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022 року) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, цим Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до Митного кодексу України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Суд встановив, що транспортні засоби, які були оформлені за митними деклараціями від 11.04.2022 №№ UA209180/2022/006456, UA209180/2022/006372, UA209180/2022/006462, UA209180/2022/006367, UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 та від 28.06.2022 № UA209180/2022/042525, були ввезені на митну територію України до початку дії Закону України від 24.03.2022 року №2142-IX в режимі тимчасового ввезення. Цю обставину сторони визнають.

Водночас відповідач вважає, що позивач, здійснюючи митні формальності за вказаними деклараціями, протиправно застосував пільги, визначені Законом 2142-ІХ, оскільки транспортні засоби перетнули митний кордон до 06.04.2022, тобто до набрання чинності згаданим Законом 2142-ІХ.

Суд не погоджується з такими аргументами відповідача з огляду на таке.

Згідно з ст. 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі також МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 3 МК України визначено особливості застосування законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, і частиною 1 цієї статті передбачено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 74 МК України визначено, що митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до ст.270 МК України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Згідно зі ст. 278 МК України, п. 187.8 ст. 187 та п. 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати митних платежів (в тому числі мита) у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Статтею 281 МКУ передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України зокрема - у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.

Згідно з ст. 292 митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України:

1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами;

2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано;

3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до ст. 294 МК України об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Згідно з ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи. Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення.

Відповідно до пп. 17.1.4 п. 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 30.1., 30.3 ст. 30 Податкового кодексу України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Згідно п.30.2 цієї статті - підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. (…) Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Пропуск та митне оформлення товарів згідно з ч.1 ст. 4 МК України мають різне значення.

Так, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23); пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення (п.49).

При цьому пропуск та переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України перед здійсненням їх митного оформлення.

Таким чином, митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон за своєю суттю є за змістом різними діями, і є діями, які розділені в часі, а тому у розумінні Закону №2142-IX товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами для вільного обігу звільняються від оподаткування ввізним митом як при пропуску через митний кордон з 01.04.2022 , так і при митному оформленні таких товарів з 01.04.2022.

Як встновив суд, товари, оформлені за митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, № UA209180/2022/006372, № UA209180/2022/006462, № UA209180/2022/006367, № UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355

було пропущено на загальних підставах, без застосування звільнення від оподаткування ввізним митом, а у період дії Закону України №2142-IX декларантом було подано до митного оформлення електронні митні декларації, які після прийняття до оформлення, зареєстровані за відповідними номерами та за якими здійснено митне оформлення товарів, що ввозились на митну територію України зі звільненням від оподаткування ввізним митом, що відповідало умовам цього Закону.

Те, що товари були пропущені через митний кордон України в пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142-IX, не позбавляло платника податків використати податкову пільгу під час здійснення митного оформлення цих товарів 11.04.2022 та 13.04.2022 року, тобто після набрання чинності Законом України №2142-IX, оскільки згідно з п. 30.3 ст. 30 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії. Водночас же виникнення податкових зобов`язань із сплати митних платежів (в тому числі мита) пов`язано із датою подання митному органу митної декларації для митного оформлення у разі ввезення товарів на митну територію України, як це передбачено МК України та ПК України (ст. 278 МК України, п. 187.8 ст. 187 та п. 216.4 ст. 216). Зазначене також є підтвердженням обгрунтування позовних вимог в частині, що стосується правомірності дій позивача при здійсненні митних формальностей щодо митного оформлення за митними деклараціями 11.04.2022.

Щодо зміни фізичною особою митного режиму з тимчасового ввезення на митний режим імпорт, то суд зазначає таке.

Як вже зазначалося у цьому рішенні, товари, вказані у перелічених митних деклараціях, були пропущені через митний кордон України в пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142-IX

В пп. 69.23. п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, передбачено «ввезення товарів на митну територію України у митному режимі імпорту».

Згідно з пп.25 ч.1 ст.4 МК України митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ст. 74 МК України імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Частино 1 ст.75 МК України встановлено, що митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на лі шині її території.

Згідно ч.3 ст.75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; 2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; 3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, при імпорті товари не просто переміщуються через митний кордон України, а саме випускаються для вільного обігу на митній території України.

Кожний митний режим відповідає меті переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Водночас митне законодавство дозволяє зміну митного режиму на інший, вибраний декларантом, у зв`язку з чим розпочатий процес ввезення (переміщення) товарів зокрема в митному режимі тимчасового ввезення продовжується шляхом поміщення таких товарів в інший митний режим, зокрема імпорт (випуску для вільного обігу) (ст.71 МК України).

Отже, при зміні фізичною особою митного режиму з тимчасового ввезення на митний режим імпорт (випуску для вільного обігу) є правомірним.

Тому при митному оформленні легкових автомобілів, звільнення від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, стосується операцій з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових у митному режимі «імпорту» та митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України для вільного обігу, при яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком та ввізним митом автомобілі легкові.

Суд наголошує, що, як вже було зазначено, задекларований товар був ввезений на митну територію України до набрання чинності Законом України №2142-IX, однак тоді не був оформлений в митному режимі імпорт, і лише після митного оформлення він був випущений для вільного обігу на митній території України, а отже лише після цього була завершена вся сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України, що доводить про можливість поміщення транспортних засобів в режим імпорт та його випуск для вільного обігу на митній території України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що декларування та митне оформлення товарів за митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006456, № UA209180/2022/006372, № UA209180/2022/006462, № UA209180/2022/006367, № UA209180/2022/006364, від 13.04.2022 № UA209180/2022/007355 здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, оскільки, було дотримано умови Закону №2142-IX від 24.03.2022, отже підстав для відмови у митному оформленні у митного органу в особі позивача, - не було.

Щодо здійснення позивачем митних формальностей по митній декларації, якою оформлено мопед двоколісний марки PIAGGIO, що відповідач також вважає підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач не дотримався законів та посадової інструкції, то суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, позивачем було здійснено митне оформлення за електронною митною декларацією №UA209180/2022/042525 від 28.06.2022 мопед двоколісний марки PIAGGIO модель C54, потужність 2.40 kw об`єм-50 см3 тип двигуна бензин рік вип. 2018, модельний ряд 2018 року, код УКТЗЕД із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), із застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Як вже зазначав суд, Законом України від 24.03.2022 року №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022 року) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX «Перехідні положення» пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також цим Законом 2142-ІХ, згідно Прикінцевих та перехідних положень, внесено зміни до Митного кодексу України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення»: доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.».

Згідно з УКТ ЗЕД до товарної позиції 8711 відносяться: мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски. За кодом 8711 20 10 00 класифікуються моторолери, які входять до товарної під позиції 8711 20 яка має опис «Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.».

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8711 - до цієї товарної позиції включається група двоколісних транспортних засобів із двигуном, які розраховані переважно на перевезення людей. На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном.

Товарна позиція 8711 згідно з УКТ ЗЕД поділяється на 7 товарних під позицій (залежно від характеристик двигуна), в яких, зокрема і згідно підпункту 215.3.7 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, кодам товарів згідно з УКТ ЗЕД відповідають наступні описи:

- 8711 10 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна не більш як 50 куб. см.;

- 8711 20 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.;

- 8711 30 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 250 куб. см, але не більш як 500 куб. см.;

- 8711 40 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 500 куб. см, але не більш як 800 куб. см.;

- 8711 50 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 800 куб. см.;

- 8711 60 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з колясками або без них, з електричним двигуном для пересування;

- 8711 90 - Інші мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» в поясненнях до товарної позиції 8711 вказано: «На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном».

Згідно з Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 «Про Правила дорожнього руху» передбачено, що мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг»;

Також Постановою КМ України від 22.12.2010 № 1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» встановлює, що мотоцикл - колісний засіб із двома колесами, об`єм циліндрів двигуна якого більше 50 куб. сантиметрів за умови, що в силовій установці застосовано двигун внутрішнього згоряння, і незалежно від застосованої силової установки максимальна конструктивна швидкість якого перевищує 50 кілометрів на годину.

Оскільки, оформлений транспортний засіб, з наявним в описі товару, у 31 графі митної декларації, словом «мопед», не є велосипедом з допоміжним двигуном то відповідно він відноситься до категорії «мотоцикли (включаючи мопеди)».

Інакше кажучи, «мопеди» є різновидом мотоциклів, а тому їхнє митне оформлення можна було здійснювати із звільненням від оподаткування митними платежами, з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що декларування та митне оформлення товару по зазначеній вище митній декларації здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, а відтак у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо дотримання принципу «належного урядування» при здійсненні митних формальностей позивачем, то суд зазначає таке.

У матеріалах справи є пояснення ОСОБА_2 , який був керівником відділу ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці в квітні 2022 року, в яких він зазначає, що проведено консультації зі спеціалізованими підрозділами митниці та було прийнято рішення про можливість проведення таких митних оформлень із застосуванням податкової пільги.

В.о. заступника начальника Львівської митниці М. Терьохін, листом від 22.04.2022 № 7.4.-17/4/77/7, повідомив Департамент організації митного контролю та оформлення ДМС України, що митне оформлення транспортних засобів (легкових автомобілів, які попередньо були ввезені на митну територію України), за митними деклараціями, щодо яких здійснено митне оформлення посадовими особами відділу митного оформлення №2 митного поста «городое» Львівської митниці, - здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

У листі в.о. начальника Львівської митниці Д. Меньшикова № 7.4-1-25/4/14952 від 03.08.2022 «Про надання інформації» зазначено, що на думку МПКМВта МТРЗЕД при звільненні від оподаткування товарів, що ввозяться на умовах Закону №2142-IX підлягають сплаті до Державного бюджету митні платежі нараховані на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Водночас, при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності видно, що відповідач застосував іншу правову оцінку щодо правильності застосування пільг при здійсненні митних формальностей при митному оформленні легкових автомобілів, які були ввезені на митну території України до набрання чинності Законом України №2142-ХІ, хоча митне оформлення відбулося після набрання чинності означеного Закону.

Таким чином, з урахуванням змісту принципу належного урядування, суд вважає, що зміна правової оцінки правових відносин митним органом щодо здійснення митних формальностей при митному оформленні легкових автомобілів, які були ввезені на митну території України до набрання чинності Законом України №2142-ХІ є непослідовною та суперечливою, що спричинило безпідставне притягнення позивача, ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Щодо підставності застосування дисциплінарного стягнення догани до позивача, то суд зазначає таке.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу»).

Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 цієї ж статті).

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, також виходив з того, що вчинення позивачем протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до зменшення надходжень до державного бюджету на суму 378196,58грн.

Однак суд зауважує, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні докази, що підтверджують зазначену суму.

Крім того, висновок відповідача про зменшення надходжень до державного бюджету внаслідок дій позивача, грунтується не на дійсних обставинах, а на прогнозованих, оскільки в разі застосування відповідних ставок мита, зазначені транспортні засоби могли б бути вивезені за межі митної території України у зв`язку з різними умовами.

З огляду на зазначене, суд вважає цей висновок відповідача необгрунтованим.

Також відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач мав намір, бажання і мету усупереч законодавству зменшувати надходження до бюджету внаслідок здійснення митних формальностей.

Таким чином, відповідач не довів, що в діях позивача при здійсненні митних формальностей були ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Отже, відповідач дійшов помилкового висновку про наявність підстав про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки не довів суду вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до абзацу другого ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая від 03.02.2023 за №63-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на корсить позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая від 03.02.2023 за №63-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) з її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.