Справа № 160/19034/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19034/22
(суддя Олійник В.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Іванова С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року про закриття провадження у справі №160/19034/22 за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4» до Дніпровської міської ради, третя особа - Департамент по роботі з активами Управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4» звернулося до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа - Департамент по роботі з активами Управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради, згідно з яким просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради № 51/39 від 19.12.2018 року в частині зарахування на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР нежитлового приміщення площею 261,4 кв.м. по вул. Абхазькій, 4;

стягнути з Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не мав правових підстав для прийняття рішення № 51/39 від 19.12.2018 року, оскільки нежитлове приміщення площею 261,4 кв. м. по вул. Абхазькій, 4 відповідно до технічного паспорту будинку приміщення підвалу є допоміжним, не є ізольованим, належить до житлового фонду і не є самостійним об`єктом нерухомого майна, а тому є об`єктом права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року провадження у справі закрито. Ухвала суду мотивована тим, що правовідносини, які виникли між позивачем та Дніпровською міською радою мають приватноправовий характер, тобто має місце спір про право власності на нежитлове приміщення, суд приходить до висновку, що вказану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а справу має бути розглянуто, в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у спірних відносинах відсутній спір про право. Зазначає про те, що відповідач без жодних правових підстав оскаржуваним рішенням визначив, що підвал є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м. Дніпра.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, Дніпровська міська рада зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просить залишити її без мін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року по справі №820/381/16 зазначила, що помилковим є застосування ст. 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), натомість визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спору. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить. Спір є приватноправовим навіть у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Визначаючи предметну юрисдикцію справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Рішення суб`єкта владних повноважень, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним має розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення відповідної особи виникло право цивільне, й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК, та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права (наприклад, права власності на об`єкт).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Зважаючи на те, що визначальною ознакою спору переданого на вирішення суду у цій справі є захист майнового права на нежитлове приміщення площею 261,4 кв.м. по вул. Абхазькій, 4, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що цей спір має приватноправовий характер, оскільки він обумовлений порушенням або загрозою порушення, майнового приватного права та інтересу позивача.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Абхазька-4» залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі №160/19034/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов