Справа № 823/1801/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 823/1801/18

адміністративне провадження № К/990/10958/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в адміністративній справі № 823/1801/18 за позовом у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» №3591-ІV від 04 квітня 2006 року (набув чинності 29 квітня 2006 року) та постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року з 01 січня 2008 року на 5% з 61% до 56% від сум грошового забезпечення протиправною;

- зобов`язати відповідача відновити початковий розмір пенсії, який існував на час призначення та провести перерахунок пенсії відповідно до пункту «а» статті 12, пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року в розмірі 61% від сум грошового забезпечення та виплатити незаконно утримані пенсійні кошти, починаючи з 01 січня 2008 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

24 листопада 2022 року позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі №823/1801/18 за нововиявленими обставинами та скасувати його.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі №823/1801/18.

Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в адміністративній справі № 823/1801/18 та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їхнього перегляду в апеляційному порядку.

Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

За приписами частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4).

За приписами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі оскарження ухвал визначених у частинах другій та третій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та апеляційної інстанцій в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Своєю чергою, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не підлягає застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не викладено передбачених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі №823/1801/18 виходив з того, що позивачем така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного п. 1 частини другої статті 363 КАС України і цей строк відповідно до частини третьої статті 363 КАС України не може бути поновлено.

Суд апеляційної інстанції також звернув увагу позивача на підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, що визначені частиною 2 статті 361 КАС України та зауважив, що у разі пропуску строків, встановлених частиною другою статті 363 КАС України такі строки поновлені не можуть бути.

Скаржник у касаційній скарзі чітко не зазначає у чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права, з вказівкою на відповідний абзац частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в адміністративній справі № 823/1801/18 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець