Справа № 120/848/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 р. Справа № 120/848/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо застосування до розрахунку розміру пенсії позивача "двоскладової формули", передбаченої для пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання відповідача з 01.03.2021 скасувати створені та видані протоколи розрахунку розміру пенсії позивача та видати новий відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та згідно з Порядком призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що станом на 01.03.2021, виходячи із розміру заробітної плати у 42302,25 грн, позивачу було розраховано розмір пенсії з обмеженнями у 31726,69 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача за роз`ясненнями. Листами від 28.08.2021 за № 9620-8824/С-02/8-0200/21 та від 09.05.2022 за № 3653-3162/С-02/8-0200/22 відповідач повідомив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 19.11.1990 та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами статті 54 Закону України № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення". Відповідач зазначив, що відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" існує два види розрахунку пенсії за віком: "за новою формулою" і "за двоскладовою формулою". З огляду на те, що розмір пенсії позивача визначається у відповідності до норм законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, засобами програмного забезпечення розрахунок пенсії відображається як за "двоскладовою формулою", хоча фактично друга складова у позивача відсутня, оскільки стажу льотної роботи починаючи з 01.01.2004 немає.

Позивач не погоджується з діями пенсійного органу щодо розрахунку його пенсії, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, цією ж ухвалою витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.

21.02.2023 на виконання вимог суду відповідач надав оригінал пенсійної справи ОСОБА_1

23.02.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду. Обґрунтовуючи подану заяву відповідач зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Отримання позивачем листа пенсійного органу у 2022 році у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 6 місяців після отримання відповіді у серпні 2021 року.

Разом з тим суд не вбачає достатніх правових підстав для висновку про недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та застосування повєязаних із цим процесуальних наслідків.

Суд зауважує, що пенсія призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та відповідно до відрахувань до спеціального фонду один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає "нарахованою" в момент призначення пенсії і залишається такою ("нарахованою") до її чергової зміни.

При цьому суд враховує, що предмет спору щодо застосування до розрахунку розміру пенсії "двоскладової формули" стосується виплати пенсії, як основного доходу непрацездатної особи.

Тому відмова позивачу у розгляді справи по суті лише з мотивів пропущення ним строку звернення до суду в цьому випадку може свідчити про порушення права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод.

Крім того, суд враховує, що позивач фактично оскаржує дії пенсійного органу, які мають триваючий характер та щомісячну повторюваність, зважаючи на те, що позивач не погоджується з порядком розрахунку розміру виплачуваної йому пенсії.

28.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що з огляду на те, що розмір пенсії позивача визначається відповідно до норм законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, засобами програмного забезпечення розрахунок пенсії відображається як за "двоскладовою формулою", хоча фактично друга складова у позивача відсутня, оскільки стажу льотної роботи починаючи з 01.01.2004 у нього немає. Такий розрахунок пенсії на думку відповідача є більш доцільним.

Відповідач зауважує, що розробка програмного забезпечення виконується на підставі проектів, розроблених пенсійним фондом, відповідно до компетенції відповідача не належить внесення змін до програмного забезпечення, а тим більше вилучення сформованих при автоматичних перерахунках протоколів.

06.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Однак в силу положень ч. 3 ст. 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті є позов та відзив. Відтак суд не приймає до розгляду та не бере до уваги під час ухвалення рішення по суті відповідь позивача на відзив.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що з 1990 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробного складу цивільної авіації відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ).

На виконання пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.1992, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.03.2021 у зв`язку зі зростанням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 97 від 30.03.2021 розрахунок пенсії позивача здійснений за двома складовими, відповідно до якої розмір пенсії позивача за першою складовою склав 31726,69 грн, а друга складова відсутня.

Не погодившись з таким перерахунком позивач звернувся до відповідача за роз`ясненнями.

Листом від 28.08.2021 № 9620-8824/С-02/8-0200/21 пенсійний орган повідомив, що відповідно до абзацу статті 53 Закону № 1788-ХІІ працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. Статтею 53 Закону № 1788-ХІІ визначено порядок проведення розрахунку пенсії за вислугу років як при призначенні пенсій, так і при проведенні перерахунків з урахуванням Порядку № 418.

Крім того, листом від 09.05.2022 № 3653-3162/С-02/8-0200/22 пенсійний орган повідомив позивача, що відповідно до статті 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" існує два розрахунки пенсії за віком "за новою формулою" і "за двоскладовою формулою". Законом № 1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004, передбачено визначення розміру пенсії за так званою "новою формулою". За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. Такий розрахунок відповідає двоскладовій формулі. З огляду на те, що розмір пенсії позивача визначається у відповідності до норм законодавства, яке діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, засобами програмного забезпечення розрахунок пенсії відображається як за "двоскладовою формулою", хоча фактично друга складова у позивача відсутня. Щодо відображення в розрахунках пенсії загального розміру пенсії "за віком" по двох складових, то пенсійний орган повідомив, що така складова відображається в протоколі некоректно, з огляду на двоскладову формулу, яка була передбачена до набрання чинності Закону № 1058-IV для призначення пенсії за віком.

Позивач не погоджується з діями пенсійного органу щодо розрахунку його пенсії за двоскладовою формулою, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Eмови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-VI) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 51 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Водночас абзац третій статті 53 Закону № 1788-ХІІ встановлює, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

За приписами статті 54 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що з 1990 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробного складу цивільної авіації.

Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (далі Порядок № 418).

Відповідно до абз. 1 п. 7 Порядку № 418 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків понад 30 років і у жінок понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

За змістом абз. "в" ст. 7 Порядку № 418 заробіток для обчислення пенсій працівникам льотно-випробного складу визначається в такому порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії

Тобто законодавством передбачено право позивача на перерахунок пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.

На виконання вимог вищевказаного Порядку, з 01.03.2021 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.03.2021 за № 97 про перерахунок пенсії. Розрахунок пенсії позивача здійснений за двома складовими, відповідно до якої розмір пенсії позивача за першою складовою склав 31726,69 грн, а друга складова відсутня.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність застосування до розрахунку його пенсії "двоскладової формули", суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Отже, відповідна норма ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV указує на те, що за бажанням застрахованої особи тільки частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів.

З наведеного висновується, що розмір пенсії при її призначенні за бажанням особи може розраховуватися за двоскладовою формулою із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст. 98 Закону № 1788-XII перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

У свою чергу, як наголошує позивач, він не подавав до органу Пенсійного фонду заяви про проведення перерахунку пенсії за двоскладовою формулою розрахунку.

Суд також встановив, що відповідна заява відсутня у матеріалах пенсійної справи позивача.

Поряд з цим, як слідує зі змісту листа від 09.05.02022 № 3653-3162/С-02/8-0200/22 щодо відображення в розрахунку позивача пенсії загального розміру пенсії "за віком" по двох складових, відповідач повідомляє, що така складова відображається в протоколі про перерахунок пенсії позивача некоректно.

Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що засобами програмного забезпечення розрахунок пенсії відображається як за "двоскладовою формулою", хоча фактично друга складова у позивача відсутня, оскільки стажу льотної роботи починаючи з 01.01.2004 у нього немає. Такий розрахунок пенсії на думку відповідача є більш доцільним.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому згідно із ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 76 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достатніми доказами ті, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд доходить висновку про відсутність належних й допустимих доказів, які б підтвердили обставини виникнення у відповідача правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача за двоскладовою формулою без звернення позивача із відповідною заявою, тоді як доводи відповідача про застосування такої формули не є переконливими.

Відтак суд вважає, що відповідач поверхнево розглянув звернення позивача ОСОБА_1 про незастосування до розрахунку розміру його пенсії "двоскладової формули", передбаченої Законом № 1058-IV, та припинення її застосування під час розрахунку розміру пенсії з 01.03.2021.

Однак, беручи до уваги встановлені обставини, за результатами вирішення цієї справи суд не вбачає достатніх передумов для покладення на відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням іншого порядку, оскільки для прийняття такого рішення суд повинен упевнитися в тому, що внаслідок цього розмір пенсії позивач не зменшиться.

Тому, на думку суду, пенсійний орган повинен повторно розглянути звернення позивача з урахуванням висновків суду про відсутність правових підстав для застосування "двоскладової формули" та надати відповідь щодо можливості/неможливості припинення застосування цієї формули із поясненням того, як саме це впливатиме на розмір пенсії позивача у конкретному грошовому вираженні. Інашими словами, якщо відповідач вважає застососовуваний на сьогодні розрахунок пенсії позивача більш доцільним і таким, що відповідає інтересам самого пенсіонера, то таку свою позицію пенсійний орган повинен обґрунтувати належним чином, зокрема з наведенням пояснення, як змінить застосування/не застосування "двоскладової формули" (у бік підвищення чи зменшення) фактичний розмір пенсії позивача.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області під час розгляду звернення ОСОБА_1 щодо незастосування до розрахунку розміру його пенсії "двоскладової формули", передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо припинення застосування до розрахунку розміру його пенсії "двоскладової формули", передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та проведення у зв`язку з цим перерахунку пенсії, та прийняти за наслідками розгляду такої заяви обґрунтоване рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 за № 97 повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне рішення суду складено 14.04.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович