Справа № 520/7611/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р. Справа № 520/7611/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022, повний текст складено 06.10.22 по справі № 520/7611/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи Покровська виправна колонія (№17)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи Покровська виправна колонія (№17) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно;

- зобов`язати Державну установу Покровська виправна колонія (№17) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на прояв судом надмірного формалізму, оскільки позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху було сплачено судовий збір, а витребування у відповідача довідки про середній заробіток за останні 2 місяці є неможливим, оскільки відповідач знаходився під окупацією російських військ в с. Покровське Ізюмського району Харківської області.

Державна установа Покровська виправна колонія (№17) (далі відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків (п`ять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали) шляхом надання довідки про розмір середнього заробітку, розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати працівників підприємств, установ і організацій усіх форм власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100; позовної заяви з її копією (копіями), відповідно до учасників справи, із визначенням суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно; оригінал документу про сплату судового збору, відповідно до положень частини другої статті 4 Закону №3674-VІ, у такому розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 26.09.2022 о 14:44, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивача, в якій зазначено, що у позивача не має можливості витребувати у відповідача довідку про розмір середнього заробітку. При цьому, до позовної заяви було додано копію довідки про грошове забезпечення позивача, в якій зазначено дані про грошове забезпечення за 2 місяці, що передують виключенню позивача зі списків особового складу.

До вказаної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки, встановлені ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 26.09.2022, а саме не надав позовної заяви з її копією (копіями), відповідно до учасників справи, із визначенням суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.07.2019 року по 29.08.2022 року включно, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість перевірити правильність сплаченого судового збору позивачем за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу. Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.

У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.

Як встановлено судовим розглядом, підставою повернення адміністративного позову ОСОБА_1 стали висновки суду першої інстанції щодо не усунення позивачем недоліків адміністративного позову, а саме не визначення позивачем суми, яка підлягає стягненню, та не надання довідки про розмір середнього заробітку, що виключає можливість суду визначити розмір судового збору за подання позовної заяви.

Щодо залишення позовної заяви без руху з підстав не надання довідки про середній заробіток, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, питання щодо збору доказів, їх належності та допустимості вирішується судом після відкриття провадження у справі, а не під час вирішення судом питання про прийняття позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, у разі неможливості встановити точний розмір судового збору, його розмір попередньо визначається судом.

За змістом ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначається, зокрема, спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Разом з тим, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції не було чітко визначено розмір судового збору за подання даної позовної заяви, в тому числі з урахуванням ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн (а.с. 16).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору за вимогу майнового характеру, у випадку, коли сума позовних вимог майнового характеру була невідома, є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В рішення від 12.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що стало порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України та міжнародного права, повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Харківського окружного адміністративного суду - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі № 520/7611/22 скасувати.

Справу № 520/7611/22 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов