Справа № 755/3712/23
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/3712/23
Провадження №: 2-а/755/115/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоворушення,-

у с т а н о в и в :

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоворушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоворушення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали суду про залишення позову без руху позивачем отримано 05.04.2023, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи.

Залишаючи позовну заяву без руху, судом зверталася увага позивача на те, що на виконання вимог ухвали позивачу необхідно надати виправлену позовну заяву у відповідності до положень ст. ст. 160, 161 КАС України, її копію для вручення відповідачу, заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду та платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 40,60 грн.

13 квітня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від позивача ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху надійшла позовна заява у новій редакції з доданою до неї заявою про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду.

У заяві про поновлення процесуального строку позивач просить поновити строк звернення до суду із позовом посилаючись на те, що ним було обрано альтернативний спосіб захисту свої прав шляхом направлення пояснень на адресу начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Зозулі Ю.Г., а відтак строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

На підтвердження обставин викладених у заяві про поновлення строків звернення до суду позивачем надано лист від 15.12.2022 адресований начальнику Управління патрульної поліції у м. Києві Зозулі Ю.Г. з проханням визнати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6274236 від 11.12.2022 протиправною, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Вирішуючи питання можливості поновлення встановленого законом строку звернення до суду з огляду на наведені позивачем обставини поважності пропуску такого строку, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6274236 від 11.12.2022, яка була вручена позивачу в день винесення постанови.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст. 286 КАС України, останнім днем звернення до суду із позовною заявою про оскарження спірної постанови є 21.12.2022, натомість позов поданий до суду 16.03.2023.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як убачається з усталеної практики Верховного Суду, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чинним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду та його поновлення, а також застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 по справі № 607/15025/21).

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 160/22256/21, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У постанові від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як зазначалося вище, позивач як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження спірної постанови посилається на обрання ним альтернативного способу захисту свої прав, що передбачено нормою ст. 288 КУпАП, шляхом направлення пояснень на адресу начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Зозулі Ю.Г. з вимогою про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6274236 від 11.12.2022 протиправною, її скасування та закриття провадження у справі.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22 в частині тлумачення положень норми ст. 288 КУпАП зазначено, що зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

За вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, звернення позивача до начальника Управління патрульної поліції у м. Києві зі скаргою на дії інспектора поліції та вимогою про скасування спірної постанови носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язане з обраним способом порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено з підстав які не являються поважними, оскільки у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали звернення до суду у строки визначені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід повернути позивачу на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 123, 169, 286, 294, 295 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоворушення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя