Справа № 440/9948/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9948/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати заборгованості з невиплачених сум пенсії у розмірі 52868,40 грн та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсії за період з 01.07.2021 по 31.07.2022;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру моєї пенсії без врахування заробітку за період з 01.04.2018 по 29.06.2021;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням сплачених сум фіксованого податку за період з 01.01.2004 по 31.06.2009;

зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі:

- зробити перерахунок у пенсії з 29.06.2021 із застосуванням (урахуванням) заробітної плати з 01.04.2018 по 29.06.2021, але без урахування сплачених сум фіксованого податку з 01.01.2004 по 31.10.2009;

- сплатити борг з невиплачених сум пенсії у розмірі 52868,40 грн з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсії за період з 01.07.2021 по 31.07.2022.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою йому пенсії за період з липня 2021 року по 31 липня 2022 року призначеною за рішенням суду. Зазначає, що відповідач безпідставно не прийняв для розрахунку його середньовічного заробітку ( з якого обчислюється розмір пенсії) його заробітну плату за період з 01.04.2018 по 29.06.2021, а прийняв до розрахунку його середньомісячного заробітку ( з якого обраховується розмір пенсії) суми фіксованого податку, які він сплачував як приватний підприємець за період з 01.01.2004 по 31.10.2009.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної зави, внаслідок чого Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі №440/9948/22, вирішено розглядати справу в порідку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на виконання рішення суду, сума боргу була нарахована та зазначив, що невиплата пенсії позивачу не є виною управління адже до компетенції управління не входить можливість збільшення видатків з Державного бюджету України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 29.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вважав, що набув право на отримання пенсії за віком з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки має 15 років стажу роботи за провідною шахтарською професією за Списком№1.

Відповідач відмовив у зарахуванні до стажу позивача періоди роботи з 01.04.2018 по 29.06.2021, з 01.011984 по 1988, з 17.05.1988 по 28.05.1990.

Не погодившись із цими діями відповідача ОСОБА_1 оскаржив їх до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду проходження військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 29 червня 2021 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періодів навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року, строкової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року; до загального та пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці період роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду відповідач у липні 2022 року здійснив перерахунок пенсії; здійснив розрахунок суми заборгованості (доплати) з невиплаченої пенсії, в загальній сумі 52868,40 грн.

На звернення позивача від 08.09.2022 відповідач повідомив позивача, що відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058VI для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. Наразі, заробітна плата, з якої обчислена його пенсія, розрахована за період з 01.07.2000 по 31.01.2019 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та складає 7673,30 грн. Період з 01.02.2019 по 29.06.2021 не враховано до розрахунку заробітної плати, оскільки в рішенні суду відсутні відповідні зобов`язання / а.с.21/.

Позивач вважає такі дії позивача протиправними щодо невиплати компенсації за втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсій, неврахування до розрахунку заробітної плати періоду роботи з 01.04.2018 по 29.06.2021, безпідставного врахування сум фіксованого податку, які позивач сплачував як приватний підприємець з 01.01.2004 по 31.10.2009, в той час коли мав нульовий дохід, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17.

Судом встановлено, що на виконання судового рішення відповідачем у липні 2022 року здійснено розрахунок суми заробгованості з невиплаченої вчасно пенсії в загальній сумі 52868,40 грн.

Стосовно визначення дати, з якої має бути обчислена відповідна компенсація суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №420/2093/16-а, відповідно до яких використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17).

Зміст і правова природа спірних відносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги те, що суму доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 року у справі № 200/11711/21 своєчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів з огляду на порушення термінів виплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 29.06.2021 із застосуванням (урахуванням) заробітної плати з 01.04.2018 по 29.06.2021, але без урахування сплачених сум фіксованого податку з 01.01.2004 по 31.10.2009, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач провівши перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 №200/11711/21 не врахував період 01.04.2018 по 29.06.2021 для розрахунку середнього заробітку ( з якого обраховується розмір пенсії), з мотивів відсутності в судовому рішенні у справі №200/11711/21 відповідного зобов`язання.

Так, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року.

Судом встановлено, що відповідач на виконання судового рішення зарахував період з 01.04.2018 по 29.06.2021 до страхового (загального та пільгового за Списком № 1) стажу позивача, разом з тим, вказаний період не включив у розрахунок середньомісячного заробітку позивача.

Суд вважає посилання відповідача на відсутність зобов`язання вчинити такі дії в рішенні суду безпідставними, оскільки пенсійний орган повинен діями на підставі законодавства України, а не судового рішення.

Окрім цього, судом встановлено, що розрахунок середньомісячного заробітку з якого обрахований розмір пенсії позивача із застосуванням фіксованого податку за період з 01.01.2004 по 31.10.2009 , які позивача сплачував як приватний підприємець.

Проте, сплата страхових внесків позивачем за цей період не здійснювалась. Разом з тим, відповідач за вищевказаний період включив у рахунок заробітної плати позивача нульовий дохід.

Аналізуючи вищезазначені вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що для обчислення пенсії враховується саме наявна заробітна плата (дохід), тобто її фактичне нарахування чи отримання, врахування ж для обчислення пенсії періодів, коли позивач не працював і заробітну плату (дохід) не отримував, частиною 1 статті 40 Закону № 1058 не передбачено.

Тобто для обчислення пенсії можливе врахування лише періодів, коли особа отримувала заробітну плату (дохід) і неможливе врахування, коли особа її не отримувала.

За таких обставин, дії відповідача по розрахунку пенсії позивача з фіксованого податку за період з 01.01.2004 по 31.10.2009 є неправомірними.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за подання адміністративного позову сплатив 2977,20 грн судового збору.

Отже, суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2977,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3 м. Слов`янськ, Донецької області, 84122, код ЄРДПОУ 13486010) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування заробітної плати за період з 01.04.2018 по 29.06.2021 та з урахуванням фіксованого податку з 01.04.2004 по 31.10.2009.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з урахуванням заробітної плати за період роботи 01.01.2018 по 29.06.2021, без урахування сплачених сум фіксованого податку з 01.04.2004 по 31.10.2009.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2977,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко