Справа № 140/7705/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Смокович В.І.

12 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7705/22 пров. № А/857/3542/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі № 140/7705/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

23.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо не нарахування щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року;

- зобов`язати відновити нарахування та виплату щомісячної доплати на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2023р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24.12.1999р. перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області.

29.09.2021р. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/7356/22 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (з урахуванням раніше виплачених сум), відповідно до ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 01.06.2021р. №22/6-2268.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням обмеження максимальним розміром, та відмовив у проведенні перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

22.02.2022р. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/16042/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Суд визнав протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 01 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 01.06.2022р. №22/6-2268 про розмір грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

12.08.2022р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу, про здійснення перерахунку пенсії на виконання вищевказаного судового рішення.

30.08.2022р. пенсійний орган листом № 7381-6513/М-02/0300/22 повідомив, що на виконання рішення суду від 22.02.2022р. у справі 140/16042/21 здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019р. без обмеження її максимальним розміром.

Також, із змісту вказаного листа видно, що у випадку, коли судом не визначено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсії. Загальний розмір пенсійної виплати з 01 червня 2022 року становить 20686,03 грн. в тому числі 655,20 грн. підвищення як інваліду ІІ групи відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно перерахунків, які містяться в пенсійній справі, доплата до пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи становила: з 01 грудня 2019 року 655,20 грн., з 01 липня 2020 року 684,80 грн., з 01 грудня 2020 року 707,60 грн., з 01 серпня 2021 року 741,60 грн., з 01 грудня 2021 року 773,60 грн., з 01 липня 2022 року 810,80 грн. з 01 грудня 2022 року 837,20 грн.

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не погоджуючись із проведеними перерахунками, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

ч.3 ст.51 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно ч.4 ст.63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути, як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що в матеріалах справи наявні протоколи щодо перерахунку пенсії за пенсійної справою №ХА4811-МВС із яких чітко видно, що доплата до пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи становила: з 01 грудня 2019 року 655,20 грн., (а.с.20); з 01 липня 2020 року 684,80 грн., (а.с.21); з 01 грудня 2020 року 707,60 грн., (а.с.22); з 01 серпня 2021 року 741,60 грн., (а.с.23); з 01 грудня 2021 року 773,60 грн., (а.с. 17); з 01 липня 2022 року 810,80 грн. (а.с.57); з 01 грудня 2022 року 837,20 грн. (а.с.56), а отже в даному випадку позовні вимоги позивача щодо припинення виплати доплати до пенсії не відповідають фактичним обставинам справи.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у справі №140/16042/21 від 22 лютого 2022 року і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта і на те, що право на обчислення пенсії без застосування обмеження максимальним розміром вже захищене судовим рішенням, а тому з аналогічних підстав пенсія не може бути обмежена максимальним розміром.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України. Тому, в даному випадку відсутні будь які правові підстави щодо відновлення нарахування та виплати щомісячної доплати ОСОБА_1 на підставі Закону України від 22.10.1993р. №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки така виплата пенсійним органом не припинялась.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі № 140/7705/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.04.2023р.