Справа № 320/11063/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Справа №320/11063/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі - відповідач-1), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо відмови у перерахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про статус народного депутата України";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус народного депутата України" в розмірі 60 відсотків від заробітної плати працюючого депутата України з 01 вересня 2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на наявність у нього права на перерахунок раніше призначеної пенсії за віком відповідно до довідки Апарату Верховної Ради України від 19.08.2022 №18/07-2022/138114 про розмір та складові заробітної плати народного депутата України - члена комітету Верховної Ради України діючого скликання станом на 19.08.2022. Відмову у перерахунку пенсії, викладеної у рішенні №30 від 06.10.2022, вважає необґрунтованою оскільки чинний абз. 1 частини 2 статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України», на час призначення йому пенсії, передбачав призначення пенсії в розмірі 60 відсотків від заробітної плати працюючого депутата України з урахуванням усіх доплат і надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Нарахування пенсії здійснюється із суми відповідної заробітної плати. У разі зміни розміру заробітної плати працюючи народним депутатам відповідно здійснюється перерахунок їх пенсії, що визначено абз. 11 ч. 12 ст. 20 Закону України "Про статус народного депутата України".

05.12.2022, ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду також за ст.ст. 77, 80 КАС України витребувано від відповідача-1 за ініціативою суду додаткові докази по справі: належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 щодо обставин призначення пенсії та переведення на інший вид пенсії та належним чином завірену копію рішення №0 від 06.10.2022.

30.12.2022 до суду надійшов відзив від відповідача-1, в якому вказано про необґрунтованість заявлених позовних вимог, вказує на те, що заяву ОСОБА_1 за принципами екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення №30 від 06.10.2022 про відмову у перерахунку пенсії. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, просить перевести його на інший вид пенсії та з урахуванням внесених змін до ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України», ч. 12 вказаної статті, скасована, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

Також, відповідач-1 вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом посилаючись на ч. 2 ст. 122 КАС України та позицію Верховного Суду щодо дисциплінування учасників адміністративного процесу, зазначає про відсутність з боку позивача належних та допустимих доказів визнання поважності причин пропуску строку звернення до суду з даними позовними вимогами враховуючи, що пенсія є періодичними платежем, позивач відповідно знав про її розміри та вид.

На виконання ухвали суду від 05.12.2022, відповідачем надано до справи копію матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1

17.01.2023, судом зафіксовано, що позивачем у справі оскаржується відмова Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області на обліку якого перебуває позивач та отримує пенсію, у здійсненні перерахунку такої пенсії щодо переведення на інший вид пенсії та судом встановлено, що така відмова була прийнята саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №30 від 06.10.2022, з урахуванням положень ст. 48 КАС України, задля об`єктивного та всебічного розгляду справи, ухвалою суду залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, далі відповідач-2).

Ухвала суду надіслана другому відповідачу належним чином.

Також, в даній ухвалі суду, відповідно до положень ст. 77, 80 КАС України, витребувано від відповідача-1 належним чином завірену копію матеріалів усієї пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, рішення Пенсійного фонду щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та заяви та доданих до неї документів під час звернення до суб`єкта про призначення пенсії.

23.01.2023 від відповідача-1 судом отримано витребувані матеріали з пенсійної справи ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що станом на дату вирішення справи, відповідачем-2 не надано до суду відзиву на позовну заяву.

Будь-яких клопотань, заяв від відповідача-2 до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

За ч. 5 та ч. 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження та за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані позивачем, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 та перебуває на пенсії, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_2 .

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що згідно поданої заяви ОСОБА_1 з 26.10.2016 призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №67 від 27.02.2017, ОСОБА_1 з 18.01.2017 встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною та до призначеної пенсії встановлено надбавку згідно із Законом України «Про пенсію за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 23 % від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, як особі, нагородженій орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.

23 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії згідно ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» із урахування Закону України «»Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017, який набув чинності з 11.10.2017, враховуючи, що пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримавши сформовану нову довідку Управління справами Апарату Верховної ради України №18/07-2022/138114 від 19.08.2022 про розмір заробітної плати народного депутата України члена комітету Верховної Ради України діючого скликання, виходячи з 90 % грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії на підставі вказаної довідки. Додав до зави відповідну довідку.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 подав до Пенсійного фонду заяву від 28 вересня 2022 року щодо переходу на пенсію за іншим Законом, надавши відповідно перелік певних документів, зареєстровані за вхідним № 1844.

Вказані подані заяви із документами позивача ОСОБА_1 від 23 серпня 2022 року та від 28 вересня 2022 року, за принципом екстериторіальності, були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, та останнім прийнято рішення №30 від 06 жовтня 2022 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії щодо переведення на інший вид пенсії згідно із Законом України «Про статус народного депутата України» відповідно до заяви від 28 вересня 2022 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області в даному рішенні вказано про положення ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» за якою пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на дату звернення ОСОБА_1 з 26.10.2016 перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вказано про право на оскарження рішення про відмову у перерахунку пенсії в судовому порядку.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 24 жовтня 2022 року листом № 0200-0222-8/78686 повідомлено позивача про прийнятне рішення Головним Управлінням Пенсійного фонду у Київській області №30 від 06.10.2022 про відмову у перерахунку пенсії із посиланням на положення ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» за якою пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням того, що пенсія ОСОБА_1 призначена за віком з 26.10.2026 згідно вказаного Закону № 1058-ІV.

Таким чином, позивач вважає, що він має право на перерахунок його пенсії на підставі довідки Управління справами Апарату Верховної ради України №18/07-2022/138114 від 19.08.2022 про розмір заробітної плати народного депутата України члена комітету Верховної Ради України діючого скликання, враховуючи те, що внесеним Законом №2148-VІІІ зміни до діючого законодавства пенсійне забезпечення народних депутатів з 11.10.2017 здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Відповідач-1 вважає, що позивач просить перевести його з пенсії за віком на інший вид пенсії саме на пенсію Народного депутата та зауважує про скасування Законом №2148-VІІІ положень ч. 12 ст. 20 Закону України «Про статус народного депутата України» щодо перерахунку пенсії виходячи із відповідного розміру заробітної плати Народного депутата.

Незгода позивача із вказаною відмовою відповідачів зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно предметом розгляду у даній справі є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №30 від 06 жовтня 2022 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії щодо переведення на інший вид пенсії згідно із Законом України «Про статус народного депутата України» ОСОБА_1 відповідно до заяви №1844 від 28.09.2022, у зв`язку з чим суд вважає необхідним встановити відповідність вказаного рішення положенням ч. 2 ст. 2 КАС України, наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок пенсії на підставі довідки Управління справами Апарату Верховної ради України №18/07-2022/138114 від 19.08.2022 про розмір заробітної плати народного депутата України, з відповідним дотриманням принципів адміністративного судочинства визначених ч. 3 вказаної статті КАС України.

Відповідно до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, ч. 3 ст. 3 КАС України).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV, у відповідній редакції).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати як пенсія за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Закон України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 1 червня 2000 року № 1767-III (далі Закон № 1767-III, у відповідній редакції) передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною.

Пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України, зокрема, особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення (п. 6 ст. 1 Закону № 1767-III).

Згідно ст. 2 Закону № 1767-III особам, зазначеним у пунктах 2, 6-8 статті 1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері пенсійного забезпечення, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Статтею 3 Закону № 1767-III визначено, що за цим Законом встановлюються пенсії: за віком; по інвалідності; у разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону (ст. 4 Закону № 1767-III).

За ст. 5 Закону № 1767-III пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, у відповідному відсотковому розмірі - від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.

З обставин справи вбачається, що пенсія за віком позивачу була призначена з 26.10.2016 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 18.01.2017 призначено пенсію за особливі заслуги перед Україною із визначенням надбавки в розмірі 23 % від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, як особі, нагородженій орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.

Відповідно до копії трудової книжки позивача та з матеріалів пенсійної справи вбачається, що до загального стажу особи 34 роки 4 місяці та 15 днів враховано Пенсійним фондом, а саме відповідачем-1 у справі стаж роботи Народного депутата України 5 років 6 місяців 11 днів (з 14.05.2002 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 23.11.2007), та суд зазначає, що з 26.10.2016 позивачу призначено пенсію за віком за Законом № 1058-IV, а не за Законом України «Про статус народного депутата України».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із відповідною заявою 28 вересня 2022 року про перехід на інший вид пенсії за Законом, з чого вбачається, що позивач просив перевести його на іншу пенсію а саме з урахуванням Закону України «Про статус народного депутата України», відповідно, спірним рішенням у справі йому було відмовлено але за обставинами поданої заяви від 23.08.2022 про перерахунок пенсії.

Та, суд зазначає, що спірне рішення від 06 жовтня 2022 року №30 прийняте відповідачем-2 по справі не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України виходячи з наступного.

Звертаючись на вказані вище положення ч. 2 ст. 19 Конституції України за якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд відзначає, що у розумінні вказаної норми Основного Закону держави поняття «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених відповідним законом.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час звернення із заявами до Пенсійного фонду) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 2 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно, положенням п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок №22-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно п.п. 1.7 та 1.8 Порядку 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами ОСОБА_2 .

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу (п. 1.9 Порядку №22-1).

Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (п. 2.8 Порядку №22-1).

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зокрема, пунктом 4.7 Порядку №22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно, суд робить висновок, що чинним законодавством визначено право особи на звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, здійснення перерахунку пенсії, яка підлягає належному розгляду та вирішенню уповноваженим на те органом, а саме Пенсійним фондом, із наслідками такого розгляду у вигляді прийнятого рішення про погодження щодо призначення, перерахунок пенсії, переведення на інший вид пенсії чи про відмову в таких вимогах, та така відмова має бути викладена належним чином, із зазначенням причин відмови та порядку її оскарження.

З обставин встановлених судом у даній справі вбачається, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06 жовтня 2022 року №30 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 28 вересня 2022 року зареєстровану за №1844 саме щодо переведення з одного виду пенсії на інший не є належним рішенням уповноваженого органу щодо прийняття такого згідно положень норм вказаного вище Закону № 1058-IV та Порядку №22-1, оскільки таке не містить в собі розуміння факту розгляду заяви за предметом переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема на переведення на пенсію за Законом України «Про статус народного депутата України», не містить викладення причини відмови в такому переведенні на пенсію, з посиланням на норму законну чи нормативно-правового акту, та такі дії відповідача-2 є наслідком невизначеності для позивача щодо права на перерахунок пенсії.

Суд зазначає також, що позивачем до заяви від 28 вересня 2022 року було подано копію паспорту НОМЕР_3 , довідку про джерела доходів з 01.07.2020 №18/07-2022/ НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер (довідку), документ про місце проживання №139 та інший документ б/н.

Вказані документи отримані Пенсійним фондом та належним чином не розглянуті, оцінку їм відповідну не надано під час розгляду та вирішення заяви про переведення на інший вид пенсії.

Відповідач-1 по справі не заперечує про те, що позивач просить переведення на інший вид пенсії але в даній справі відповідачами не надано належних доказів прийняття належного рішення за наслідками розгляду заяви від 28 вересня 2022 року про переведення на інший вид пенсії.

Позивач у даній справі не зазначає також про наявність такого рішення та просить суд скасувати відмову у перерахунку пенсії не заперечуючи того факту, що перебуває на пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо переведення на пенсію за Законом України «Про статус народного депутата України» не вирішено.

Суд зазначає, що Закон України «Про статус народного депутата України» від 17 листопада 1992 року № 2790-XII (далі Закон № 2790-XII) є чинним та п.5 ст. 1 даного закону передбачено, що звання народного депутата із зазначенням порядкового номера скликання Верховної Ради України зберігається за ним довічно, за винятком дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до пунктів 1-4, 6 статті 4 цього Закону.

Частиною 12 статті 20 Закону № 2790-XII визначено, що пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд враховує, що до заяви від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав усі необхідні документи для переведення його на пенсію Народного депутата та стаж народного депутата відображений та підтверджений записами в трудовій книжці НОМЕР_5 , відомостями Пенсійного фонду форми ОК-5 на підтвердження стажу, які не спростовані відповідачами по справі.

На час розгляду справи відповідачами не надано суду належних та достатніх доказів в розумінні ст. 77 КАС України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії за заявою від 28 вересня 2022 року та відповідно судом встановлено право позивача на подання такої заяви та переведення на інший вид пенсії та зафіксовано про невиконання відповідачем-2 положень Порядку № 22-1 та Закону № 1058-IV пі час вирішення та розгляду заяв про переведення на інший вид пенсії.

Суд зазначає також для відповідача-1, що позивачем не пропущено процесуальний строк звернення до суду з даним позовом визначений ст. 122 КАС України виходячи з початку перебігу строку з моменту звернення до Пенсійного фонду із заявою від 28 вересня 2022 року, позов подано до суду 30 листопада 2022 року, тобто в межах шестимісячного визначеного процесуальним кодексом строку.

При цьому, суд зазначає, що ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд України є зокрема й органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії та її виплати, відповідно як і в питаннях перерахунку пенсії та переведення на інший вид пенсії.

За таких обставин суд дійшов до висновку про допущення відповідачем-2 протиправної бездіяльності під час розгляду зокрема заяви позивача від 28 вересня 2022 року про переведення на інший вид пенсії за Законом, адже за результатами розгляду такої ним не прийнято відповідного рішення про переведення на інший вид пенсії, ані законного рішення про відмову в такому переведенні.

Суд також робить висновок про передчасність дій Пенсійного фонду відповідача-2 у справі приймаючи спірне рішення, в якому вказано про відмову у перерахунку пенсії за Законом № 2790-XII, оскільки питання щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за Законом України «Про статус народного депутата України» на дату прийняття спірного рішення не було прийнято, відсутні обставини перебування ОСОБА_1 на пенсії за віком за Законом № 2790-XII, що виключає законність дій та прийняття рішення щодо відмови у перерахунку пенсії.

Враховуючи вищезазначене та встановлене, суд приходить до висновку, що спірне рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України що є наслідком визнання такого протиправним та його скасування.

Суд зазначає, що вказаний спір має вирішуватись виходячи зі змісту та підстав прийнятого рішення, оскільки адміністративний суд надає оцінку рішенням суб`єктів владних повноважень на відповідність критеріям правомірного рішення, визначеним в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виключно виходячи зі змісту оскаржуваного рішення та обставин, врахованих при його прийнятті та оскільки суд надає правову оцінку в межах предмету спору, що існує на час розгляду справи, а не того, що ймовірно виникне між сторонами у майбутньому, надання правової оцінки решти твердженням сторін виходить за межі предмета доказування та є передчасним.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для особи негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, оскільки відповідачем-2 не розглянуто заяву позивача про переведення на інший вид пенсії від 28 вересня 2022 року в порядку, передбаченому пенсійним законодавством, та не прийнято відповідного рішення за результатами її розгляду, задля належного захисту встановленого судом порушеного права позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06 жовтня 2022 року №30 та задля відновлення прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 28 вересня 2022 року про переведення на інший вид пенсії за Законом зареєстровану за вхідним № 1844 та прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії враховуючи Закон України «Про статус народного депутата України» з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії після переведення на інший вид пенсії.

Таким чином, позовні вимоги задовольняються частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у сумі 992,40 грн., що вбачається із наявної у справі квитанції №39601476 від 30.11.2022.

Відповідно, за наслідками вирішення справи судом, понесені позивачем судові витрати підлягають частковому стягненню на користь позивача у розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 73-77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №30 від 06 жовтня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на інший вид пенсії від 28 вересня 2022 року за вх. № 1844 разом із доданими до неї документами та прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії враховуючи Закон України «Про статус народного депутата України» з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Київській області () витрати по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн. (двісті сорок вісім гривень 10 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області () витрати по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн. (двісті сорок вісім гривень 10 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.