Справа № 200/11858/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року справа №200/11858/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Геращенко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 р. у справі № 200/11858/20-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розрахування щомісячної страхової виплати у розмірі, встановленому виходячи з наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо середньомісячної заробітної плати позивача перед настанням нещасного випадку на виробництві, з її коригуванням відповідно до пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266; зобов`язати відповідача перерахувати щомісячну страхову виплату, виходячи з наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо середньомісячної заробітної плати позивача перед настанням нещасного випадку на виробництві, з її коригуванням відповідно до пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року, позов задоволено, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не розрахування щомісячної страхової виплати у розмірі, встановленому виходячи з наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 перед настанням нещасного випадку на виробництві, з її коригуванням відповідно до пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266; зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області перерахувати щомісячну страхову виплату ОСОБА_1 , виходячи з наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо його середньомісячної заробітної плати настанням нещасного випадку на виробництві, з її коригуванням відповідно до пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266; стягнув з Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

29 листопада 2021 року від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду до отримання ОСОБА_1 довідки про розмір його середньої заробітної плати на підприємстві ВАТ «Шахтоуправління «Донбас», на якому травмувався позивач за рік до настання страхового випадку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року відмовлено у задоволені заяви.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, не погодившись з такими рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на той факт, що у інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відсутні відомості щодо середньомісячної заробітної плати позивача управління вказувало у апеляційній та касаційній скаргах. Але суди апеляційної та касаційної інстанції не звернули на це уваги.

Єдиний законний спосіб виконати рішення суду - це отримання довідки про середню заробітну плату позивача за 12 календарних місяців, що передують отриманим ним травмам 09.04.2010 га 03.01.1998.

Але у зв`язку з тим, що ВАТ «Шахтоуправління «Донбас» на теперішній час зареєстроване на тимчасово непідконтрольній території ані позивач, ані управління не можуть отримати довідки про середню заробітну плату позивача.

Тому, на думку управління, слід відстрочити виконання рішення суду на один рік, у зв`язку з тим, що на теперішній час рішення суду неможливо виконати у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права при винесенні рішення Донецьким окружним адміністративним судом від 17 лютого 2021 року.

Апелянт зазначає, що у Кодексі адміністративного судочинства України відсутня така підстава для відстрочення виконання рішення, як неможливість виконати рішення суду. Але рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року дійсно неможливо виконати на підставах вказаних вище.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 допущено заміну відповідача у справі - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 20221 року, позов задоволено, зокрема, суд зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області перерахувати щомісячну страхову виплату ОСОБА_1 , виходячи з наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо його середньомісячної заробітної плати настанням нещасного випадку на виробництві, з її коригуванням відповідно до пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266.

Виконавчі листи по справі видано позивачу 14 вересня 2021 року.

Заявник просив відстрочити виконання рішення суду до отримання ОСОБА_1 довідки про розмір його середньої заробітної плати на підприємстві ВАТ «Шахтоуправління «Донбас», на якому травмувався позивач за рік до настання страхового випадку.

Заяву обґрунтовувано тим, що в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомості щодо середньомісячної заробітної плати по застрахованим особам обліковуються з 2011 року, а позивач отримав травми 09.04.2010 та 03.01.1998.

Виконання рішення суду управлінням є неможливим, оскільки в управлінні відсутні відомості щодо середньомісячної заробітної плати позивача в інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України та розмір заробітної плати позивача перед настаннями нещасних випадків на виробництві. На забезпечення виконання рішення суду Мирноградським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області був наданий запит до Пенсійного фонду України щодо отримання відомостей про його середньомісячну заробітну плату перед настанням нещасного випадку на виробництві. У відповіді по запиту до ПФУ по застрахованій особі ОСОБА_1 вказано, що за період з 01.04.2009 по 01.03.2010 відомості щодо середньомісячної заробітної плати позивача перед настанням нещасного випадку на виробництві відсутні.

Також, зазначає, що відповідачем було зроблено все для належного виконання рішення суду, але на теперішній час рішення суду не може бути виконане управлінням, тому єдиним способом для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2021 є отримання довідки про розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВАТ «Шахтоуправління «Донбас», на якому травмувався позивач за рік до настання страхових випадків.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до приписів частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У відповідності до ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Із аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року (справа №916/190/18) дійшла висновку, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням.

Таким чином, у розглядуваному випадку підстави розстрочення відстрочення зобов`язання судом, передбачені ст.378 КАС України, не є вичерпними та мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

У частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України, викладених в Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності та пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Суд зазначає, що заявляючи клопотання про відстрочення виконання рішення суду, особа, не на користь якої ухвалене рішення, має довести, які заходи вона буде вживати у встановлений судом час відстрочення виконання рішення.

Відповідачем доводів та доказів які будуть вживатись у встановлений судом час відстрочення виконання рішення для його виконання, не наведено.

Звертаючись до суду з заявою, відповідач просив відстрочити виконання рішення суду до отримання ОСОБА_1 довідки про розмір його середньої заробітної плати на підприємстві ВАТ «Шахтоуправління «Донбас», на якому травмувався позивач за рік до настання страхового випадку.

ВАТ «Шахтоуправління «Донбас» зареєстроване на тимчасово непідконтрольній території, що ускладнює отримання від останнього будь-яких документів не тільки відповідачем, але і позивачем.

Зазначене свідчать, що відповідач намагається покласти тягар виконання рішення суду на позивача.

Також, відповідач фактично не наводить строк на який просить відстрочити виконання рішення суду. Невизначеність судом строку відстрочення суперечить нормам процесуального права.

Суд також враховує, що в обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що про відсутність у інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування України відомостей щодо середньомісячної заробітної плати позивача управління вказувало у апеляційній та касаційній скаргах. Заявник посилається на те, що суди апеляційної та касаційної інстанції не звернули на це уваги.

Але суд звертає увагу, що суди в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року, дійшли до висновку, що з системного аналізу законодавства та порядку вбачається, потерпілий від нещасного випадку на виробництві, в разі встановлення стійкої втрати працездатності яку підтверджено довідкою МСЕК, має право звернутися до робочого органу виконавчої дирекції Фонду за призначенням страхових виплат. При цьому, потерпілий при первинному зверненні, серед іншого, у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб має надати робочому органу виконавчої дирекції Фонду довідку про заробітну плату (дохід) отримуваний перед нещасним випадком або перед звільненням з роботи з метою обчислення середньої заробітної плати, виходячи з якої та ступеня втрати професійної працездатності встановлюється сума щомісячної страхової виплати. Зазначені документи формуються в справу про страхові виплати та зберігаються в управлінні (відділенні) Фонду. Під час звернення потерпілого за продовженням (відновленням) виплати страхових виплат надання довідки про заробітну плату не вимагається. Крім того, особливістю продовження (відновлення) страхових виплат для внутрішньо переміщених осіб є можливість використання робочим органом виконавчої дирекції Фонду відомостей з інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат для продовження страхових виплат. Враховуючи викладене, відповідач, в спірних правовідносинах зобов`язаний був обчислити позивачеві страхові виплати з урахуванням наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду відомостей щодо середньої заробітної плати позивача.

Отже, у судових рішеннях суди аналізуючи Закон України «Про загальнообов`язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999року та Порядки №1266 та №27, дійшли до висновку, що під час звернення потерпілого за продовженням (відновленням) виплати страхових виплат надання довідки про заробітну плату не вимагається, а обов`язок обчислити позивачеві страхові виплати з урахуванням наявних в інформаційно-аналітичній системі Фонду відомостей щодо середньої заробітної плати позивача, законодавством покладено на відповідача.

Зазначене свідчить, що відповідач фактично не згоден з рішеннями судів та його мотивувальною частиною у вигляді зроблених ним висновків по суті спору, що суперечить нормам процесуального права.

Суд також звертає увагу, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, минув один рік, з дня ухвалення судового рішення, доказів щодо виконання або неможливості виконання рішення суду відповідачем суду не надано.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального права та суд дійшов до вірного висновку, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін з мотивів викладених в цій постанові.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 р. у справі № 200/11858/20-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 р. у справі № 200/11858/20-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 12 квітня 2023 року

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.В. Гайдар