Справа № 160/7268/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
11 квітня 2023 р.Справа №160/7268/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
10 квітня 2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 243 від 06 листопада 2022 року Військової частини НОМЕР_2 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщення Військової частини НОМЕР_2 з 06 листопада 2022 року;
Разом із адміністративним позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України, Військовій частині НОМЕР_2 , іншим військовим частинам вчиняти дії по переміщенню позивача до інших військових частин, військових формувань до набрання рішенням суду законної сили по цій справі, за виключенням випадків виконання бойових наказів чи бойових розпоряджень від Військової частини НОМЕР_2 , яка обґрунтована наступним. 25 жовтня 2022 позивач, як військовослужбовець 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 отримав усні накази від командира НОМЕР_4 об НОМЕР_5 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира НОМЕР_4 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу НОМЕР_4 об ТрО майора ОСОБА_5 , за якими: військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту (бронежилети і шоломи); у всіх військовослужбовців за наказом командування батальйону були вилучені військові квитки та передані, як повідомили, до стройової служби з невідомих підстав; військовослужбовці мали завантажитись 06.11.2022 з особистими речами в ешелон під безпосереднім керівництвом і супроводом ЗНІП ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м.Рівне.
Вказані накази були виконані, будь-яких супровідних документів, передбачених чинними нормативно-правовими актами, приписів, посвідчень про відрядження, номеру ешелону, даних коменданта ешелону тощо військовослужбовцям не повідомлялось. Конкретні задачі та строки і умови їх виконання не ставились. Про дати повернення для подальшого несення служби і виконання бойових завдань не повідомлялось.
Станом на 05-06.11.2022 будь-які документи, накази, розпорядження чи інші керівні документи щодо вибуття, звільнення, увільнення, переведення, переміщення, призначення на посади в порядку, передбаченому Законом України Про військовий обов`язок і військову службу, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009 та іншими нормативно-правовими актами позивачу не доводились в усному порядку або із ознайомленням під підпис, витяги не надавались, не ознайомлювались в будь-якому іншому порядку. Про існування подібних документів, їх дані та зміст достовірно не відомо.
На початку березня, при особистій явці до місця розташування КСП та штабу в/ч НОМЕР_2 , позивачу було повідомлено, що його виключено із списків в/ч НОМЕР_2 . На запит 28.03.2023 були надані копії витягів з наказу по стройовій частині в/ч НОМЕР_2 від 06.11.2022 № 243.
Позивач вважає наказ в/ч НОМЕР_2 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 протиправним та таким, що винесений з порушенням нормативно-правових актів та його особистих прав та інтересів, а права - такими, що підлягають відновленню у певний спосіб.
Вирішуючи заяву забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Предметом заявленого спору є правомірність наказу від 06.11.2022 року №243 про виключення позивача із списків особового складу та всіх видів забезпечення, похідною вимогою заявлено зобов`язання поновити позивача на посаді, яку він займав до переміщення.
У якості заходів забезпечення позову позивач просить встановити заборону Міністерству оборони України, Військовій частині НОМЕР_2 , іншим військовим частинам вчиняти дії по переміщенню позивача до інших військових частин, військових формувань, за виключенням випадків виконання бойових наказів чи бойових розпоряджень від Військової частини НОМЕР_2 .
Згідно із пунктом 73 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.11.2022 року №243, вирішено старшого солдата ОСОБА_1 , вважати таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира НОМЕР_6 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Підставою прийняття наказу від 06.11.2022 року №243 зазначено наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 № 455-РС.
Суд зазначає, що частиною третьою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначені випадки, за яких не допускається забезпечення позову.
Так, Законом України від 08.07.2022 № 2359-ІХ, який набрав чинності 27.07.2022, частину третю статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 10 такого змісту: 10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, з 27.07.2022 повноваження суду обмежені у застосуванні заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Оскільки, в наказі, що є предметом оскарження, зазначено про вибуття позивача для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира НОМЕР_6 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, а позивач у якості забезпечення позову просить заборонити вчиняти дії про його переміщенню до інших військових частин, військових формувань, фактично йдеться про зупинення реалізації наказу, що є предметом оскарження.
Крім того, пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Таким чином, позивач просить забезпечити позов шляхом унеможливлення прийняття наказів по особовому складу та по стройовій частині як відповідачем, так і Міністерством оборони України й невизначеним колом військових частин.
Однак, такі накази не є предметом заявленого спору.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У даному випадку, заборона вчинення дій, які випливають із наказу, що є предметом оскарження, фактично є зупиненням дії наказу, який є актом індивідуальної дії та вичерпується фактом виконання у визначену дату. Задоволення клопотання було б вирішенням справи по суті, оскільки унеможливило б подальше виконання такого наказу.
Зважаючи на те, що вирішення справи по суті без її розгляду суперечить завданням адміністративного судочинства, відсутні підстави для забезпечення позову.
Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.
З огляду на викладене відсутні підстави для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову у цій справі.
Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/7268/23 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко