Справа № 340/404/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/404/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, а також стягнення моральної шкоди, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати Розпорядження №3-вс від 13.01.2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , видане сільським головою Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Гурівську сільську раду оприлюднити рішення про скасування Розпорядження №3-вс від 13.01.2023 року на сайті сільської ради;

- стягнути з Гурівської сільської ради на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у сумі 60000 (шістдесят тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на протиправність розпорядження, яким йому оголошено догану. За наслідками службового розслідування, під час якого встановлений факт його невірної позиції відносно позовної заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним позову, як представником Гурівської сільської ради. Таку позиції ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю усної вказівки голови сільської ради. Крім того, вказує на порушення в частині формування комісії про проведення службового розслідування.

Гурівська сільська рада Кропивницького району надала відзив на позов, в якому вказала на відсутність з боку голови сільради усного розпорядження щодо визнання позову, оскільки в період, коли позивач стверджує про отримання усної вказівки від голови сільської ради, останній перебував на лікарняному, тобто був відсутнім.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив у якій зауважив, що в судовому засіданні Долинського районного суду у справі №388/1508/21 він керувався нормами чинного законодавства у межах повноважень, зазначених у письмовій довіреності на представництво виданій сільською радою. Також зазначено про те, що про прийняте судове рішення у вказаній справі сільській раді було достеменно відомо ще 14.11.2022 року, проте вказане рішення оскаржене не було. Також наголосив на тому, що йому завдана моральна шкода через протиправні дії відповідача.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив на позов, у якому наголошено на тому, що всупереч посадових інструкцій та доручення Гурівської сільської ради ОСОБА_1 не вчинив дії щодо оскарження судового рішення, які повинен був вчинити, оскільки такі дії входили саме до коло його повноважень та обов`язків.

Рух справи:

Ухвалою судді від 07.02.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам у справі встановлено процесуальні строки на подання заяв по суті справи.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року витребувано додаткові докази.

Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) з 02.03.2021 року працює на посаді начальника юридичного відділу Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Позивачу на виконання своїх службових повноважень була видана довіреність на представлення інтересів Гурівської сільської ради при розгляді в судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Гурівської сільської ради про поновлення договору оренди землі (а.с.165).

До Гурівської сільської ради надійшов примірник судового рішення у справі №388/1508/2021 у вступній частині якого вказано про те, що в судовому засіданні представник відповідача Гурівської сільської ради по суті позову не заперечував (а.с.116-123).

Розпорядженням сільського голови від 10.01.2023 року №1-вс ''Про проведення службового розслідування'' вирішено провести службове розслідування щодо результату участі ОСОБА_1 , як представника Гурівської сільської ради по справі №388/1508/2021 та утворено комісію по проведенню службового розслідування та затвердити її склад (а.с.115).

У протоколі засідання комісії по проведенню службового розслідування від 11.01.2023 року №1 вказано, що ОСОБА_1 , враховуючи надану усні вказівку вказівку сільського голови 02.12.2022 року, підготовлений відзив на позов, за змістом якого сільська рада заперечувала проти задоволення даного позову, так як планувала реалізувати право оренди спірної земельної ділянки через публічні торги. Після отримання відповідь на відзив 12.01.2022 року було підготовлено на направлено заперечення на відповідь на відзив.

ОСОБА_1 надав також письмові пояснення у яких вказано про те, що у результаті проведеної роботи юридичного відділу в цивільній справі сільська рада отримала максимально вигідну можливість наповнювати бюджет за рахунок орендованої земельної ділянки (12% на 7 років оренди), уникнула судових витрат за розгляд справи, уникнула можливого притягнення до передбаченої законом відповідальності за неправомірні дії та бездіяльність (а.с.131-132).

За результатом проведеного службового розслідування складений акт службового розслідування від 12.01.2023 року висновком якого є те, що ОСОБА_4 діям вступереч Закону України ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану'', рішення Гурівської сільської ради від 02.04.2021 року №521 ''Про затвердження переліку земельних ділянок, які підлягають продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами'' земельна ділянки була включена до переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону. ОСОБА_1 без винесення проєкту рішення сільської ради щодо поновлення додаткової угоди до договору оренди землі від 21.12.2000 року, перевищив службові повноваження, самостійно прийняв рішення про задоволення вимог ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позбавив сільську раду можливість отримати плату більш вигідну від продажу права оренди на земельних торгах.

У пункті 9 вказаного акту наведена пропозиція комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків - оголосити догану (а.с.134-145).

Розпорядженням сільського голови Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 13.01.2023 року №3-вс ''Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 '' оголошено догану ОСОБА_1 , начальнику юридичного відділу Гурівської сільської ради, за неналежне виконання службових обов`язків (далі спірне ропорядження, а.с.21).

Отже, правомірність та законність спірного розпорядження є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Закон України ''Про державну службу'' визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Позивач, як на підставу позову вказав на те, що сільський голова перевищив свої службові повноваження, видавши розпорядження про проведення службового розслідування та затвердивши склад комісії без залучення спеціалістів НАЗК, оскільки члени комісії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є близькими родичами та мають функціональне підпорядкування. Іще один член комісії ОСОБА_6 , із якою у позивача триває інший судовий спір, що створює реальний конфлікт.

Відповідач заперечуючи вказані доводи вказав, що комісію було створено відповідно до норм законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-ІІІ (далі - Закон №2493-ІІІ) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно зі статтею 2 Закону №2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 3 Закону №2493-ІІІ передбачено, що посадами в органах місцевого самоврядування є зокрема посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону № 2493-ІІІ на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Згідно кола повноважень, визначених у частині 4 статті 42 Закону №2493-ІІІ сільський, селищний, міський голова, зокрема, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950 затверджений Порядок проведення службового розслідування (далі - Порядок №950), яким визначено визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно осіб, на яких поширюється дія Закону України ''Про запобігання корупції'' (далі - Закон).

Пунктом 2 Порядку №950 визначено, що відповідно до цього Порядку може бути проведено службове розслідування в разі: невиконання або неналежного виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особою, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства.

У випадку, передбаченому абзацом 3 цього пункту, службове розслідування проводиться за фактом виявленого порушення або стосовно особи, яка вчинила таке порушення.

Згідно пункту 4 Порядку №950 рішення про проведення службового розслідування приймає орган (посадова особа) (далі - суб`єкт призначення), якому (якій) відповідно до законодавства надано повноваження призначати на посаду та звільняти з посади особу, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, або керівник органу, підприємства, установи, організації, в якому (яких) виявлено порушення (далі - керівник органу).

Відповідно до пункту 5 Порядку №950 рішенням про проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени такої комісії, предмет, дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

При цьому, у пункті 6-7 Порядку №950 вказано, що члени комісії з проведення службового розслідування в разі виникнення в них реального чи потенційного конфлікту інтересів зобов`язані письмово повідомити про це суб`єкту призначення або керівникові органу.

Суб`єкт призначення або керівник органу за результатами розгляду отриманого від члена комісії з проведення службового розслідування повідомлення про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів або з власної ініціативи забезпечує здійснення передбачених Законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у такого члена комісії.

В матеріалах справи відсутня інформація про отримання відповідачем заяв від членів комісії з проведення службового розслідування про наявний конфлікт інтересів.

У позові вказано, про незаконне включення до складу комісії з проведення службового розслідування, ОСОБА_8 з якою склались неприязні відносин, наслідком яких є захист позивача в судовий справі №340/5090/22.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження секретаря Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Рудої Ірини №4-вс від 28 вересня 2022 року ''Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 '' (а.с.159-164).

При цьому, дослідивши зміст рішення суду, яке набрало законної сили, суд не вбачає підстав для висновку про наявність неприязних відносин між позивачем та ОСОБА_9 , якою було винесене розпорядження в силу своїх повноважень, як безпосереднього керівника позивача.

Доказів того, що доказів того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є близькими родичами та мають функціональне підпорядкування суду не надано. Крім того, вищевказаним актом не встановлено жодного застереження щодо можливості особи відносно якої проводиться службове розслідування впливати на персональний зміст формування такої комісії.

Враховуючи вищевказане, суд відхиляє доводи позивача про протиправність формування відповідачем комісії з проведення службового розслідування.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з частиною 1 статі 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень унормований статтею 149 КЗпП України, відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Суб`єктом дисциплінарного проступку є працівник, що перебуває у трудових відносинах із роботодавцем, тобто позивач. Об`єктом такого правопорушення є внутрішній трудовий розпорядок підприємства, зокрема такий його елемент, як трудові обов`язки. Суб`єктивна сторона передбачає встановлення вини працівника. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 р. по справі № 664/2820/15-ц, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків діяння і причинного зв`язку між ними.

Отже, для встановлення дисциплінарного проступку важливо з`ясувати коло трудових (службових) обов`язків працівника. Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопорушення. Ці обов`язки визначаються трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими локальними актами роботодавця, його наказами та розпорядженнями, а також законами та іншими нормативно-правовими актами.

У пункті 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 452/970/17 зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.

Згідно посадової інструкції начальника юридичного відділу Гурівської сільської ради, затвердженої Гурівським сільським головою 02.03.2021 року зобов`язаний, зокрема, організовувати претензійно та позовної роботи, здійснення контролю за її проведенням; аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів і судових справ та вносити пропозиції сільському голові щодо удосконалення правового забезпечення діяльності. Позивач, як начальник юридичного відділу, має право представляти інтереси сільської ради та її виконавчого комітету в усіх судах України загальної юрисдикції…, в тому числі з право пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову (а.с.138-141).

Згідно довіреності б/н, виданої Гурівською сільською радою, остання уповноважує начальника юридичного відділу Філоненка О.О. представляти інтереси Гурівської сільської ради та вести в судах усіх інстанцій за позовами Гурівської сільської ради…, а також за позовами до Гурівської сільської ради з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, зокрема: подання позовних заяв, скарг, запитів, апеляційної скарги, відзивів, заперечень, закінчення справи мировою угодою тощо (а.с.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

В свою чергу, позивач не заперечує факту, що під час розгляду цивільної справи №388/1508/2021 була змінена позиція Гурівської сільської ради відносно позовних вимог. Так, спочатку позовні вимоги зачеречували шляхом подання відзиву на позов та заперечення на відповідь на відзив. Така позиція була обґрунтована порушенням строку звернення ОСОБА_3 із заявою про укладення додаткової угоди, а також з огляду на відсутність доказів, що ОСОБА_3 є спадкоємцем орендаря за договором - ОСОБА_10 . Крім того, земельна ділянка щодо якої виник спір, згідно рішення Гурівської сільської ради була включена до земельних ділянок, які вистувлені на аукціон. Проте, через воєнний стан, земельні аукціони не проводяться, а тому, що сільська рада не змогла реалізувати своє право для збільшення надходжень до бюджету у вигляді орендної плати. Вказані обставини, стали підставою через яку позивач змінив свою позицію в суді, оскільки в такому випадку сільрада отримає грошові кошти за оренду землі.

Посадова інструкція позивача та довіреність не містить обмежень щодо прав ОСОБА_1 в якості представника Гурівської сільської ради під час розгляду цивільної справи №388/1508/21 в суді. Більш того, жодним розпорядженням не було визначено позицію Гурівської сільської ради, якої має дотримуватись Філоненко О.О.

Отже, суд дійшов висновку, що висловлювання зміненої правової позиції позивачем, як представником Гурівської сільської ради під час розгляду цивільної справи, було здійснено у межах наданих йому повноважень, які визначені посадовою інструкцією та довіреності. Сам факт зміни правової позиції не свідчить про наявність ознак дисциплінарного проступку, з огляду на те, що Гурівська сільська рада, як сторона у вказаній справі, не оскаржувала рішення Долинського районного суду від 14.11.2022 року, тобто фактично погодились із змістом судового рішення.

Матеріали цивільної справи 388/1508/21 не містять жодної заяви щодо можливості реалізувати Гурівської сільради свого права на апеляційне оскарження (ні апеляційної скарги, ні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження).

Суд відхиляє доводи відповідача, що до повноважень позивача належить подача апеляційних скарг, з огляду на те, що вказані доводи не були предметом дослідження при проведенні службового розслідування.

Дослідивши матеріали цивільної справи №388/1508/21 суд вказує на відсутність будь яких спроб Гурівської сільради оскаржити судове рішення. Тобто, якщо рішення суду не відповідає правовій позиції Гурівської сільсради, остання, як на думку суду, повинна була би вчиняти певні процесуальні дії щодо його оскарження.

Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Позивач вказує, що відповідач був обізнаний із рішенням Долинського районного суду 14.11.2022 року, саме із цього часу він обраховує місячний строк. Натомість відповідач вказує, що обрахунок строку необхідно проводити з дня набрання вказаним рішенням законної сили - 21.12.2022 року.

Судом досліджено цивільну справу №388/1508/21. У даній справі винесено вступну та резолютивну рішення, повний текст рішення виготовлено 16.11.2022 року. У справі є довідка про доставку електронного листа на електронну адресу , водночас матеріали цивільної справи не містять інформації щодо вручення повного тексту судового рішення наручного отримання, а також відсутнє зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення. При цьому, у наданій відповідачем копії судового рішення (а.с.116-123) містить штемпель із вказаівкою про набрання судовим рішенням законної сили 21.12.2022 року та печатку канцелярії. Вказане свідчить про те, що примірник судового рішення відповідач отримав після 21.12.2022 року. На цьому примірнику судового рішення є резолютиції А.Склярчука (голови Гурівської сільської ради) із вимогою необхідного реагування та проведення службового розслідування, дата 28.12.2022 року.

Отже, суд відхиляє доводи позивача про пропуск строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, з огляду на відсутність належних доказів про обізнаність Гурівської сільскої ради про зміст судового рішення 14.11.2022 року до отримання відповідачем копії судового рішення із вказівкою про набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарний проступок - це невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов`язків.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати: ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов:

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Так, відзив на позовну заяву ОСОБА_3 у цивільній справі №388/1508/21 поданий 02.12.2021 року, заперечення на відповідь на позов подана 19.01.2022 року (а.с.166-167).

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом зупинено проведення земельних аукціонів.

Отже, наразі відсутня інша можливість передачі в оренду на конкурентних засадах земельної ділянки, тобто, як на думку суду, відсутня шкода від позиції позивача.

Відповідач не довів суду наявність існування вищевказаних умов, тобто відсутні повний склад дисциплінарного проступку у діях позивача.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про протиправність розпорядження №3-вс від 13.01.2023 року, оскільки вказане рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає критеріям, вказаним у статті 2 КАС України. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Гурівську сільську раду оприлюднити рішення про скасування про скасування розпорядження №3-вс від 13.01.2023 року на сайті сільської ради, оскільки оприлюдненню підлягають лише регуляторні правові акти та інші підзаконні нормативно-правові акти. При цьому, в даному випадку мова йде про індивідуальний акт, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у разі прийняття рішення про скасування якого, іншого чи то додаткового рішення відповідача не потрібно. Так, згідно висновку суду, позовні вимоги про скасування розпорядження підлягають задоволенню, тобто, це розпорядження підлягає скасуванню. При цьому, суд констатує, що жодного іншого рішення для дублювання судового рішення, відповідач приймати не зобов`язаний.

Враховуючи викладене, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Позивач у позові просив суд стягнути моральну шкоду з відповідача в сумі 60000 гривень.

Згідно частинами 1-3 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У статті 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10.04.2019 у справі №464/3789/17, від 27.11.2019 у справі №750/6330/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У позовній заяві позивач вказував на те, що моральна шкода йому завдана протиправним рішенням відповідача, яка виражається у втраті нормальних життєвих стосунків та вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 60000 грн. із розрахунку одна тисяча гривень на добу виданого відповідачем 27.01.2023 року попередження про наступне вивільнення позивача з посади у зв`язку із скороченням штату.

В своєю чергою відповідач заперечував щодо завдання позивачеві моральної шкоди.

Так, суд зазначає, що предметом даного спору є правомірність розпорядження від 13.01.2023 року, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, проте подальші дії відповідача щодо скорочення штату та винесення попередження знаходиться поза межами даного спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сам лише факт порушення трудових прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №580/1617/19, від 27 лютого 2020 року у справі №813/731/18.

Враховуючи викладене, вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню, а позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн. (а.с.31-32) за три позовні вимоги, тому на його користь , враховуючи часткове задоволення позову, слід стягнути 357,87 гривень (1073,60/3) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Миру, 2-А, с. Гурівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 28540; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядженням сільського голови Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 13.01.2023 року №3-вс ''Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ''.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 357,87 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Гурівскої сільської ради.

Рішення суду надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК