Справа № 440/2443/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 р. Справа № 440/2443/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Супрун Є.Б.) від 10.08.2022 по справі № 440/2443/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії по інвалідності саме з 01.01.2022 та зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок його пенсії за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату різниці між перерахованою та фактично отриманою пенсією за період з 01.02.2021 по 31.12.2021 в загальній сумі 7912,96 грн, виходячи з розрахунку розміру пенсії в розмірі 9 394,92 грн на місяць;

- стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5500 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії не з моменту первинного звернення позивача з відповідною заявою від 17.02.2021, тобто з 01.02.2021, а з 01.01.2022, тобто з моменту отримання нової довідки АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021 та звернення позивача 29.12.2021, внаслідок чого позивач втратив частину належних йому доходів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 року (з урахуванням ухвали суду від 11.08.2022 року про виправлення описки) позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку позивачу пенсії по інвалідності з 01.01.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності позивачу з 01.02.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 300 грн 00 коп.

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 300 грн 00 коп. та прийняти нове в цій частині, яким задовольнити вимогу про стягнення втрат на правничу допомогу адвоката у повному обсязі - 5500 грн.

Вказує, що оскільки заявлена позивачем під час розгляду справи сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн. підтверджується наявними доказами, враховуючи відсутність клопотання відповідача про її зменшення, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 300,00 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмови у задоволенні позовну в повному обсязі.

Зазначив, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про їх обґрунтованість. Вказує, що оскільки нова довідка про заробітну плату подана позивачем після спливу трьохмісячного терміну з дня подання заяви про призначення пенсії, перерахунок пенсії був правомірно проведений саме з 01.01.2022.Також вказує, що за органами Пенсійного фонду визначено право, а не обов`язок вимагати відповідні документи від підприємств, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. В зв`язку з чим, висновок суду стосовно того, що підстава для перерахунку пенсії існувала безпосередньо на час звернення із заявою про призначення пенсії ґрунтується на помилковому застосуванні норм чинного законодавства.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 року відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою позивача та призначено апеляційний розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 року відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою відповідача та призначено апеляційний розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Копії вказаних ухвал разом з апеляційними скаргами було направлено представник позивача та відповідачу в їх електронні кабінети, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Представник позивача надав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідач також надав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №012139 ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 01.02.2021. Причина інвалідності - загальне захворювання. Інвалідність встановлена до 01.03.2023 (а.с. 9-10).

17.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 12).

Рішенням від 19.02.2021 №14 Гадяцьким ОУПФ ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.02.2021 в розмірі 8675,56 грн (а.с. 54-55).

Як вказував відповідач, 26.04.2021 позивачем до пенсійного органу була додатково подана довідка філії бурове управління "Укрбудгаз" АТ "Укргазвидобування" про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2021 №09-72, якою визначено суми заробітку за період 01.06.1995 по 30.11.1999 (а.с. 82).

На підставі направлення від 23.11.2021 №3405/КПР, виданого ГУПФ, та наказу ГУПФ від 19.11.2021 №1291 провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи ГУПФ ОСОБА_2 була проведена перевірка в АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт (код ЗКПО 00156392) з питань обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2021 №09-72, виданої ОСОБА_1 за період з 01.06.1995 по 30.11.1999.

Проведеною перевіркою встановлено, що суми, зазначені в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2021 №09-72, виданої ОСОБА_1 за період з 01.06.1995 по 30.11.1999 - у серпні та вересні 1997 року; березні, травні, червні 1999 року становлять: серпень 1997 - 900,48 грн, вересень 1997 - 414,13; березень 1999 - 793,86 грн; травень 1999 - 451,79 грн; червень 1999 - 434,52 грн. Інші суми, зазначені в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2021 №09-72, виданій ОСОБА_1 , відповідають первинним документам.

За наслідками перевірки складено акт №2668 перевірки обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.11.2021 (а.с. 15-16).

29.12.2021 позивач звернувся до ГУПФ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі нової довідки про заробітну плату від 17.12.2021 №09-922 (а.с. 25-26).

Рішенням Гадяцького ОУПФ від 27.01.2022 №14 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за наслідками чого розмір пенсії з 01.01.2022 зафіксовано на рівні 9394,92 грн (а.с. 27, 63-71).

11.01.2022 адвокат Кошова Я.О. звернулася до голови правління Пенсійного фонду України Є.Капінус із адвокатський запитом №11/01-01, в якому просила надати інформацію щодо законності підстав проведеного перерахунку пенсії по інвалідності не з дати первинного призначення - 01.02.2021; наявності у ОСОБА_1 , особи з інвалідністю ІІ групи, права на отримання пенсійної виплати за результатами проведеного перерахунку пенсії з 01.02.2021; моменту проведення перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності за результатами контрольно-перевірочної роботи Пенсійного фонду України, зважаючи на обставини незалежні від отримувача пенсії (а.с. 18-20).

Листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 17.01.2022 №2800-030201-8/2973 адвоката ОСОБА_3 повідомлено про факт перенаправлення її запиту до ГУПФ за належністю (а.с. 21).

За результатами розгляду адвокатського запиту, ГУПФ надано письмову відповідь (лист від 21.01.2022 №1600-0304-8/5732 (а.с. 22-23)), якою повідомлено, що пенсію ОСОБА_1 призначено згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.02.2021 з урахуванням заробітної плати з 01.07.2000 по 30.11.2020 за даними системи персоніфікованого обліку. На призначення пенсії ОСОБА_1 було надано: довідку про заробітну плату від 22.04.2021 №09-72, видану Полтавським відділенням бурових робіт філії бурового управління "Укрбудгаз" АТ "Укргазвидобування", за період з 01.06.1995 по 15.11.1999; довідку про заробітну плату від 09.02.2021 за №ПГВ004.1.7.1-569, видану філією Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" за період з 16.11.1999 по 30.06.2000. За результатами перевірки достовірності видачі вищевказаних довідок виявлено розбіжності у сумах заробітку, а саме - дані довідки від 22.04.2021 за №09-72 про заробітну плату не відповідають первинним документам. Враховуючи викладене, Полтавським відділенням бурових робіт філії Бурового управління "Укрбудгаз" АТ "Укргазвидобування" видано нову довідку від 17.12.2021 за №09-922. На підставі заяви від 29.12.2021 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2022 з урахуванням заробітної плати з 01.06.1995 по 15.11.1999, з 16.11.1999 по 31.05.2000, та з 01.07.2000 по 30.11.2020.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії по інвалідності саме з 01.01.2022, позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказує, що оскільки первинну і основну заяву про нарахування/перерахунок пенсії він подав 17.02.2021, додаткові аргументи - 22.04.2021, відповідно перерахунок пенсії повинен бути здійснений саме з 01.02.2021, а не з 01.01.2022.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що після отримання відповідного підтвердження обґрунтованості сум заробітку позивача, викладеного в довідці АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021, відповідач повинен був відповідно до п. 1.7 Порядку №22-1 здійснити перерахунок пенсії з моменту первинного його звернення, тобто з 01.02.2021. При цьому, уточнення сум заробітку позивача шляхом проведення відповідної перевірки не може бути підставою для позбавлення своєчасних пенсійних виплат позивача, адже підстава для перерахунку пенсії існувала безпосередньо на момент звернення з відповідною заявою 17.02.2021. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку позивачу пенсії по інвалідності з 01.01.2022 та наявність обов`язку здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності позивачу з 01.02.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021.Також суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 300 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону №1058-ІV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону (частина перша статті 33 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 34 Закону №1058-ІV, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

За змістом ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Положеннями пункту 1.7 Порядку №22-1 в редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Згідно розписки-повідомлення, оформленої при зверненні ОСОБА_1 за призначенням пенсії (а.с. 24), позивачу надано строк до 16.05.2021 для подання решти документів необхідних для призначення пенсії, а саме: довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000.

На виконання цієї вимоги позивач 26.04.2021 надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2021 №09-72 (а.с. 13), факт чого не заперечує відповідач.

Відтак, оскільки позивач подав додаткові документи у визначений законом трьохмісячний строк, розмір пенсії має переглядається з дати призначення.

Також, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що згідно ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII), органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України № 1058-IV).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку наявності сумнівів з приводу наданих позивачем документів, відповідач не був позбавлений встановленого законом права вчинити відповідні дії щодо проведення їх перевірки.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що на органи Пенсійного фонду покладено право, а не обов`язок здійснювати перевірку обґрунтованості видачі наданих заявниками довідок для призначення пенсії.

Разом з тим, виконуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення доданих до заяви документів, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

У спірних правовідносинах орган, що призначає пенсію, при прийомі документів позивача та, у подальшому, безпосередньо при призначенні пенсії, не здійснив перевірку поданих ОСОБА_1 документів та не повідомив відповідних осіб, у тому числі і позивача, про вказані недоліки з наданням строку для їх усунення.

Так, перевірку обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-72 від 22.04.2021 (а.с. 13), згідно з Актом №2668 перевірки обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.11.2021 (а.с. 15-16), було проведено лише 24.11.2021. Цього ж дня, 24.11.2021, виявлено розбіжності з відомостями нарахованої заробітної плати за період з 01.06.1995 по 30.11.1999.

За результатами перевірки нову довідку про заробітну плату АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 видано 17.12.2021 (а.с. 82).

Позивач вказував, що заяву про нарахування/перерахунок пенсії по інвалідності запропоновано написати 29.12.2021, що і було ним зроблено (а.с. 25-26).

Протоколом/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії №14 від 27.01.2022 (а.с. 27) здійснено перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, у сумі 9 394,92 грн з 01.01.2022.

Разом з тим, як вже було з`ясовано вище, після отримання відповідного підтвердження обґрунтованості сум заробітку позивача, викладеного в довідці АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021, відповідач повинен був відповідно до п. 1.7 Порядку №22-1 здійснити перерахунок пенсії з моменту первинного його звернення, тобто з 01.02.2021.

Колегія суддів зазначає, що у розумінні Закону України №1058-IV та Порядку № 22-1, пенсія призначається за результатами розгляду і аналізу всіх наданих документів, у разі дотримання особою всіх умов призначення пенсії, зокрема, щодо стажу та пенсійного віку тощо.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи керуються тими нормами, які визначає законодавець.

Таким чином, дії суб`єкта владних повноважень щодо прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду звернення є формою активної поведінки, що направлена на реалізацію владних управлінських функції даного суб`єкту.

При цьому, неможливість відповідача провести перевірку обґрунтованості довідки про заробітну плату для обчислення пенсії в більш ранній строк, ніж її було проведено (24.11.2021), не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-72 від 22.04.2021 видана належним органом та містить усі необхідні реквізити і відомості.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що уточнення сум заробітку позивача шляхом проведення відповідної перевірки не може бути підставою для позбавлення своєчасних пенсійних виплат позивача, адже підстава для перерахунку пенсії існувала безпосередньо на момент звернення з відповідною заявою 17.02.2021.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо перерахунку позивачу пенсії по інвалідності з 01.01.2022 є протиправними.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності позивачу з 01.02.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки АТ "Укргазвидобування" філії бурового управління "Укрбургаз" Полтавського відділення бурових робіт №09-922 від 17.12.2021.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині задоволених позовних вимог є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Що стосується розподілу судових витрат у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі №569/17904/17.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 КАСУкраїни при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд указав, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані: договір №8 про надання правової допомоги від 28.12.2021 (а.с. 30-31); додаткову угоду №1 від 09.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 28.12.2021 (а.с. 32-33); звіт про надання правової допомоги №1 від 09.02.2022 (а.с. 34); акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 09.02.2022 (а.с. 35); квитанцію №02 від 09.02.2022 (а.с. 36); ордер на надання правничої (правової) допомоги від 09.02.2021 серії ВІ №1083143 (а.с. 28), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 06.10.2020 №14 серії ПТ №3674 (а.с. 29).

Відповідно до наданого адвокатом акту приймання-передачі наданих послуг судом встановлено, що:

в п. 1 зазначено «підготовка та направлення запиту Пенсійного фонду України», тривалістю 30 хв, вартість послуги 500 грн.;

в п. 2 зазначено «Аналіз законодавства та судової практики з питання подання позову щодо визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії», тривалістю 2 год, вартість послуги 2000 грн.;

в п. 3 зазначено «Підготовка позовної заяви до Полтавського окружного адміністративного суду щодо визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії», тривалість 3 год., вартість послуги 3000,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Надаючи оцінку доводам відповідача, колегія суддів зазначає, що в цьому випадку розмір витрат на оплату послуг з професійної правничої допомоги позивачу в сумі 5500,00 грн є значно завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи (предметом та ціною позову) з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка до написання тексту позовної заяви не потребувала настільки значного часу (3 години), з урахуванням того, що протягом 2 год. адвокатом проводився аналіз судової практики, для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до визначеної вартості послуг адвоката, а сума, яка заявлена до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги за послуги, надані за договором про надання правничої (правової) допомоги не є належним чином обґрунтованою на предмет їх розміру.

Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів, ураховуючи п. 4 ч. 5 ст. 134 КАС України, дійшла висновку, що позивачем не обґрунтовано, з урахуванням складності справи, надання за договором про надання правничої (правової) допомоги послуг загальною вартістю 5500,00 грн.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 300,00 грн, колегія суддів зазначає, що співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, значенням справи для сторони є витрати на правничу допомогу у сумі 1500,00 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи в частині співмірності та пропорційності заявлених до відшкодування витрат складності цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, значенням справи для сторони, а тому оскаржуване рішення слід скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнуваньГоловного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 300 грн 00 коп., задовольнивши вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 по справі №440/2443/22 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 300 (триста) грн 00 коп. та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 коп.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 по справі № 440/2443/22залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя Н.С. Бартош
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров