Справа № 520/4051/23
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2023 року Справа № 520/4051/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року №296 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області за №289 о/с від 14 червня 2022 року, яким звільнено ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УШ за п.6 ч.1 с.77/у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 14.06.2022 року, без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022 р.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП а Харківській області, з 14.06.2022;

- стягнути з ГУНП в Харківській області на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 14.06.2022 по дату поновлення на службі;

- рішення суду в частині поновлення позивача на роботі, звернути до негайного виконання;

- рішення суду в частині нарахування та виплати на користь позивача середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, в межах стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позову зазначено, що в його діях відсутній дисциплінарний проступок. Наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 № 289 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Ніяких команд та розпоряджень від керівництва позивачу не поступало, в місті був безлад та паніка, мародерство. Після де окупації м. Ізюму позивачу стало відомо, що її звільнили зі служби в поліції, але коли та на якій підставі, їй було невідомо.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, проходила службу в органах внутрішніх справ України до 06.11.2015, з 07.11.2015 р. - в Національній поліції України, з 09.02.2021 р. на посаді інспектора сектора превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, капітан поліції.

09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2. про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі і позивачці.

Проте з 01.05.2022 по теперішній час окремі поліцейські Ізюмського РУП, в тому числі і позивачка, до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибули, відсутні на службі без поважних причин та відповідно до виконання свої функціональні обов`язки не приступили.

Службовим розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку РФ певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Ізюмського району Харківської області опинилися окупованими збройними силами РФ. Станом на теперішній час деякі поліцейські Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які перебувають на тимчасово окупованій території не евакуювалися на підконтрольну Україні територію.

В ході проведеного службового розслідування опитаний начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що 24.02.2022 особовий склад підрозділу було зібрано по тривозі у зв`язку з веденням військового стану в Україні. З поліцейськими, які прибули до Ізюмського РУП проведено цільовий інструктаж та видано закріплену табельну вогнепальну зброю. 03.03.2022 військовослужбовці РФ окупували територію м. Балаклія та деякі населенні пункти Ізюмського району Харківської області. 01.04.2022 після неодноразових спроб війська РФ окупували усю територію м. Ізюм та Ізюмського району, в результаті чого окремі поліцейські підрозділу опинились в окупації. Поліцейські Ізюмського РУП, які залишились на окупованій території за можливості виходили на зв`язок зі своїми безпосередніми керівниками особисто або через інших поліцейських, з якими перебували в бомбосховищах міста та підвальних приміщеннях будівель. Полковник поліції ОСОБА_2 зазначив, що за його вказівкою керівниками служб та особисто ним встановлювалися місця перебування кожного поліцейського Ізюмського РУП.

Крім цього, вівся облік підлеглого особового складу, який не виходив на зв`язок з моменту окупації міста та району або була відсутня інформація про їх місце знаходження. 28.04.2022 відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області на якій було дано усний наказ керівникам щодо доведення до кожного підлеглого поліцейського про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022. Даний наказ в підрозділі було доведено заступникам та усім підпорядкованим керівникам служб. На теперішній час на окупованій території знаходиться 58 поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які періодично за можливості виходять на зв`язок (38 - Ізюмський РУП, 12 - відділ поліції № 1 Ізюмського РУП, 2 - відділення поліції № 1 Ізюмського РУП, 6 - СПД № 1 Ізюмського РУП). На даний час вказані поліцейські до евакуйованого підрозділу, розташованого в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області не прибули, до виконання своїх посадових обов`язків не приступили.

Опитаний заступник начальника сектору превенції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що виконуючи усний наказ керівництва про необхідність прибуття підлеглого особового складу, які знаходяться на окупованій території, в зазначений термін, він також здійснював телефонні дзвінки начальнику СП майору поліції ОСОБА_4 на номер, яким той користується НОМЕР_2, старшому інспектору з ЮП СП майору поліції ОСОБА_19. на номер НОМЕР_3, старшому інспектору з ЮП СП капітану поліції ОСОБА_20. на номер НОМЕР_6, інспектору СП капітану поліції ОСОБА_1. на номер НОМЕР_9, старшому ДОП СП капітану поліції ОСОБА_21. на номер НОМЕР_4, старшому ДОП СП капітану поліції ОСОБА_22. на номер НОМЕР_7, ДОП СП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_23. на номер НОМЕР_10, ДОП СП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_24. на номер НОМЕР_5, ДОП СП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_25. на номер НОМЕР_8 та ДОП СП ОСОБА_5 на номер НОМЕР_11.

Вищезазначений особовий склад Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який знаходиться на окупованій території, безпосередніми керівниками, з використанням різних засобів електронної комунікації (SMS-повідомлення, мобільний зв`язок, месенджери) був проінформований про необхідність виходу з окупації. Також останнім було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте станом на теперішній час зазначені поліцейські наказ не виконали, з окупованої території не вийшли та не приступили до виконання своїх службових обов`язків. Про перебування на лікарняному або інші причини своєї неявки керівництву Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не повідомляли.

В ході службового розслідування, з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищезазначених обставин, дисциплінарною комісією були здійснені телефонні дзвінки вказаним поліцейським, проте телефони останніх були поза зоною обслуговування.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, вживалися заходи щодо направлення вищевказаним поліцейським повідомлень про їх виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти та мобільних месенджерів.

Так, вищевказаним поліцейським Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області на їх наявні електронні комунікації, в тому числі позивачці - ОСОБА_1 - електронна скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.05.2022 та 18.05.2022 направлені запрошення щодо прибуття о 15.00 19.05.2022 та 20.05.2022 відповідно, до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень з приводу подій викладених у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2. від 09.05.2022.

Вищевказана інформація щодо запрошення зазначених поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області відображена в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 за № 392/119-15-2022 разом з ілюстраційними матеріалами (скріншотами).

Вказані поліцейські, у тому числі і позивачка, у зазначений час за запрошенням до УГІ ГУНП в Харківській області не прибули та відповідні письмові пояснення не надали.

У зв`язку із цим відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дані поліцейські будуть вважатись такими, що відмовилися від надання пояснень, про що було складено відповідний акт, зареєстрований 28.05.2022 за № 447/119-15-2022.

Однак в ході службового розслідування деякі з вищевказаних поліцейських вийшли на зв`язок та надіслали через мобільні месенджери повідомлення, в яких зазначили, що на теперішній час вони не можуть прибути до м. Харків для надання письмових пояснень, оскільки перебувають на окупованій території та не мають змоги виїхати на підконтрольну територію України.

У своєму письмовому поясненні старший лейтенант поліції ОСОБА_6. повідомив, що з 24.02.2022 до 07.04.2022 він перебував на окупованій території в м. Ізюм Харківської області, а потім евакуювався до відділення поліції № 1 Ізюмського РУП, розташованому у м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області, де приступив до виконання своїх службових обов`язків. За час перебування на окупованій території ОСОБА_6 бачив та спілкувався з деякими поліцейськими Ізюмського РУП, а саме: ОСОБА_26. , ОСОБА_27. , ОСОБА_28. , ОСОБА_29. , ОСОБА_30. , ОСОБА_31. , ОСОБА_32. , ОСОБА_33. , ОСОБА_34. , ОСОБА_35. , ОСОБА_36. , які повідомляли про відсутність можливості виїхати з міста з різних причин (відсутність транспортного засобу, близькі родичи похилого віку та з обмеженими можливостями, малолітні діти, тощо).

Іншою наявною інформації щодо неправомірних дій поліцейських Ізюмського РУП, пов`язаної з колаборантством та співпрацею з силовими структурами РФ, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 не володіє.

Опитані інші поліцейські Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які вийшли з окупації, а саме: поліцейський ВРПП старший сержант поліції ОСОБА_7., оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_8 , старший оперуповноважений СКП ВП № 1 майор поліції ОСОБА_9., старший інспектор з КЗ ВП № 1 капітан поліції ОСОБА_10., помічник чергового ЧЧ СМ ВП № 1 старший сержант поліції ОСОБА_11., поліцейський з логістики СЛ ВП № 1 старший сержант поліції ОСОБА_12., дізнавач СД лейтенант поліції ОСОБА_13., інспектор ВРПП капітан поліції ОСОБА_14., інспектор ВРПП капітан поліції ОСОБА_15., начальник САП капітан поліції ОСОБА_16., інспектор ВРПП лейтенант поліції ОСОБА_17., поліцейський ВРПП старший сержант поліції ОСОБА_18. підтвердили свідчення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та зазначили, що вони не володіють достовірною інформацією з приводу щодо співпраці їх колег поліцейських, які залишились на окупованій території в Ізюмському районі Харківської області, з представниками РФ, а також можливості їх виходу з окупації. ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами) було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24.02.2022 № 2102-IX. Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 15.03.2022 № 2119-IX. Згідно до Указу Президента України від

18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 21.04.2022 № 2212-IX. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05.30 25.05.2022 на 90 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 22.05.2022 № 2263-IX. Відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України, Національна поліція України зобов`язані запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вказаних Указів Президента України Міністерство внутрішніх справ України, Національна поліція України зобов`язані запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Поліцейські Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, в тому числі позивач, склали Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою присягали вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 01.05.2022 по 03.06.2022 позивачка безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, не виконала усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути за місцем дислокації підрозділу, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, тим самим скоїла прогули, також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразились у порушені: пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також своїх посадових (функціональних) обов`язків; не дотримався правил внутрішнього розпорядку, не виконав накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим його проходженням служби в Національній поліції України.

За проведеним службовим розслідуванням 03.06.2022 начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, необхідно застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 № 296 до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 № 289 о/с ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Позивач не погоджуючись з вчиненими відповідачем діями та з метою захисту порушеного права на працю, що проявилося у незаконному, на думку позивача, звільненні, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Окрім того, пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Стаття 64 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я. (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП (надалі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Законом України «Про національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, передбачено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки: утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Учасниками справи не заперечується, що позивач був відсутній на службі на початку травня 2022 року.

При цьому позивач зазначає, що була відсутня на службі з поважних причин внаслідок неможливості покинути м. Ізюм внаслідок його окупації військами РФ. При цьому після деокупації м. Ізюма у вересні 2022 року та після заходів фільтрації змогла прибути до м.Харкова, де дізнався про обставини звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з пунктом 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.

Суд також на аргументованість доводів відповідача про необхідність несення служби позивачем у контексті того, що за період воєнного стану на момент подання відзиву 8 поліцейських загинуло та 78 поліцейських поранено. Кожен з них виконував покладені на нього обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію», незважаючи на реальну загрозу життю, та в першу чергу ставив інтереси, права та безпеку Українського народу вище власного життя та власних інтересів, залишаючись у місті Харкові та Харківській області, та проявляючи мужність та вірність Присязі, що не можна стверджувати про позивача. Так, позивач повинен був безумовно з`явитися на службу у визначений для нього командиром день та виконувати завдання поліції, передбачені законом в умовах воєнного часу в інтересах Українського народу, як робили це інші поліцейські ГУНП в Харківській області.

Однак позивач прийняла рішення з окупованої території з іншими поліцейськими не евакуюватися, протягом квітня -травня 2022 року службу не несла.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrйditer - підривати довіру) - це підрив довір`я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне органи національної поліції.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідач також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підсумовуючи наведене вище, слід дійти висновку, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з урахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні рішення є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, його характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Крім того, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Оцінюючи аргументи учасників справи стосовно процедури проведення службового розслідування, суд зазначає таке.

Щодо посилань позивача на порушення його права на захист, гарантованого статтею 18 Дисциплінарного статуту, суд зазначає, що відповідачем відповідно до вимог Дисциплінарного статуту здійснювались заходи щодо повідомлення позивача про проведення службового розслідування, утім, з незалежних від відповідача причин таке повідомлення не реалізовано, зокрема, телефон позивача був відключений.

Так, 01.05.2022 до Дисциплінарного статуту були внесені зміни, які визначають, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених V розділом.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

У той же час позивач не надав до суду жодних доказів того, що вона, залишаючи службу, в подальшому намагався зв`язатися із керівником або колегами. Також не підтверджені документально обставини щодо неможливості виїхати з м.Ізюм або що позивачем вчинялись будь-які дії щодо повернення до місця дислокації РУП.

З урахуванням вищевикладеного суд не вбачає жодних процедурних порушень при проведенні службового розслідування та порушення гарантій права позивача на захист.

Щодо посилань позивача на тортури, яким він піддавався від час перебування в окупації, суд зазначає, що такі аргументи не можуть спростувати наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, однак можуть слугувати підставою для відкриття кримінального провадження про військові злочини РФ.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 квітня 2023 р.

Суддя Сагайдак В.В.