Справа № 380/4018/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4018/23
провадження № П/380/4057/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Юридичне агентство» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090), Державної податкової служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 8161283/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 89 від 30.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 89 від 30.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного створення - 30.12.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 8161284/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 26.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 77 від 26.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного створення - 26.12.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 8161859/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 13.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 20 від 13.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного створення - 13.12.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 8161858/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 15.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 40 від 15.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного створення - 15.12.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем подано на реєстрацію податкові накладні №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, №77 від 26.12.2022, №89 від 30.12.2022. Податковим органом вказані податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено. Позивач зазначає, що після подання ним письмових пояснень та додаткових документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН, відповідачем було прийнято спірні рішення про відмову у реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Окрім того, зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області не зазначено, які саме документи згідно з вичерпним переліком слід надати позивачу для перевірки і які були б достатні для прийняття відповідачем рішення про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відтак, вважає спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, тому просить такі скасувати.

Ухвалою судді від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі позов не визнають. Представник подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що за результатами перевірки поданих позивачем податкових накладних, реєстрація їх була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0011, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У зв`язку з цим, відповідачем запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначені в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, позивачем не було подано таких документів у повному обсязі, а тому Комісією Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Причиною відмови, як вказує представник відповідача стала відсутність актів приймання-передачі майнових прав по форвардному контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, укладеному між позивачем та ТзОВ «Компанія з управління активами «Актив», також відсутність актів приймання-передачі майнових прав за договором купівлі-продажу №БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019, укладеному між ТОВ «Актив» та ПП «ДЕОС-Л». Крім цього, відповідно до розділу 2 п.2.5 форвардного контракту покупець здійснює оплату базового активу не пізніше 01.11.2022, однак оплата відбулася 13.12.2022, що не може свідчити про оплату по даному контракту.

03.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач лише з відзиву на позов зрозумів конкретну підставу відмови відповідачем 1 у реєстрації податкових накладних, поданих позивачем на реєстрацію нібито відсутність актів приймання-передачі майнових прав по Форвардному контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, укладеному між Позивачем та ТзОВ «Компанія з управління активами «Актив», а також актів приймання - передачі майнових прав за Договором купівлі-продажу №БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019, укладеному між ТОВ «Актив» та ПП «ДЕОС-Л».

Проте, таке пояснення позивач вважає необґрунтованим, оскільки, на існуючому етапі господарських правовідносин, між позивачем та ПП «ДЕОС-Л» апріорі не могло бути укладено жодних актів приймання-передачі майнових прав, оскільки станом на день формування спірних податкових накладних Комплекс, який був предметом договору ще не був зданий в експлуатацію. Зазначає, що за умовами п. 2.3, 2.2 форвардного контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, Покупець (ПП «ДЕОС-Л», який набув таких прав за договором купівлі-продажу № БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019) здійснює оплату Продавцю ціну виконання контракту (ціну Базового активу, що є предметом цього Контракту) до 01.11.2022. Аналогічні по суті строки виконання ПП «ДЕОС-Л» зобов`язань по сплаті вартості базового активу за форвардним контрактом передбачені п. 2.2 Договору купівлі-продажу № БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019. Водночас, дата виконання Контракту (шляхом передання Позивачем ПП «ДЕОС-Л» Базового активу за Контрактом за окремим договором купівлі-продажу Об`єкта нерухомості) визначена у п. 3.1 Контракту - до 31.12.2022. Із зазначеного випливає, що за умовами укладених між Позивачем та ПП «ДЕОС-Л» договорів, оплата за договорами передує моменту передачі майнових прав на відповідний об`єкт нерухомості за актами приймання-передачі - що не заборонено чинним законодавством України.

Ухвалою судді від 13.04.2023 відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідачів про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та про перехід в загальне позовне провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Приватне підприємство «Юридичне агентство» () зареєстроване як юридична особа 03.06.1998. Основним видом діяльності підприємства є організація будівництва будівель (код КВЕД 41.10), серед інших видів господарської діяльності є, зокрема, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, купівля та продаж власного нерухомого майна, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність у сфері права, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28.11.2019 між Приватним підприємством «Юридичне агентство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АКТИВ» було укладено форвардний контракт № КВ/ЛВ/БК/510,57нж.

Згідно з п. 1.1 Контракту, Продавець зобов`язується у майбутньому здійснити продаж майнових прав на нежитлове приміщення загальною площею 510,57 кв.м., що розташоване в багатоквартирному житловому будинку з підземною автостоянкою та громадськими приміщеннями на вул. Професора П. Буйка, 27 у місті Львові (будинок № 6). За домовленістю Сторін (п.2.2. Контракту), вартість майнових прав становить 212471 (двісті дванадцять тисяч чотириста сімдесят один) долар США 91 цент, що на момент укладення Контракту становило 5105700 (п`ять мільйонів сто п`ять тисяч сімсот ) гривень 00 копійок.

За умовами п.п. 2.5, 3.1 Покупець здійснює оплату Базового активу не пізніше 01.11.2022. Продавець зобов`язується виконати цей Контракт при його пред`явленні, передати Покупцю (або особі, що придбала цей Контракт) Базовий актив (Об`єкт нерухомості), що відповідає вимогам визначеним в п. 1.2. та 2.3 цього Контракту, в період до 31.12.2022.

Як слідує з договору №БВ26324 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АКТИВ» (Продавець) уклало з Приватним підприємством «ДЕОС-Л» (Покупець) договір №БВ26324 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити форвардний контракт № КВ/ЛВ/БК/510,57нж від 28.11.2019.

Відповідно до умов вищевказаного договору, ПП «Деос-Л» набуло усіх прав та обов`язків ТОВ «Компанія з управління активами «АКТИВ» за контрактом № КВ/ЛВ/БК/510,57нж від 28.11.2019, зокрема, зобов`язання щодо сплати базового активу (майнових прав) згідно контракту на поточний рахунок позивача частинами, у погоджені сторонами строки.

На виконання умов договору №БВ26324 та контракту № КВ/ЛВ/БК/510,57нж, ПП «ДЕОС-Л» здійснило часткову оплату позивачу Базового активу, що підтверджується платіжними доручення №899 від 13 грудня 2022 року на суму 134603,73 грн., в тому числі ПДВ 22433,95 грн., №900 від 15 грудня 2022 року на суму 237600,00 грн., в тому числі ПДВ 39600,00 грн., №912 від 26 грудня 2022 року на суму 1000000,00 грн., в тому числі ПДВ 166666,67 грн., №822 від 29 грудня 2022 року на суму 200000,00 грн., в тому числі ПДВ 33333,33 грн.

Приватне підприємство «Юридичне агентство» по факту першої події (зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню) склало податкові накладні №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, №77 від 26.12.2022, №89 від 30.12.2022 та скерувало такі на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

В подальшому платник податку отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до тексту яких документ (податкову накладну) прийнято, однак реєстрація зазначених податкових накладних зупинена.

В квитанціях зазначено, що: 1) коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0011 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються/виготовляються, 2) їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової/розрахунку коригування в ЄРПН.

Позивач скерував до комісії ДПС у Львівській області повідомлення №1 від 11.01.2023 та №1 від 12.01.2023, про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено з письмовими поясненнями.

До повідомлення № 1 від 11.01.2023 позивачем було долучено:

- копію форвардного контракту № КВ/ЛВ/БК/510,57нж від 28.11.2019;

- копію договору №БВ26324 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019;

- копію платіжного доручення № 899 від 13.12.2022;

- копію платіжного доручення № 900 від 15.12.2022.

До повідомлення № 1 від 12.01.2023 позивачем було долучено:

- копію форвардного контракту № КВ/ЛВ/БК/510,57нж від 28.11.2019;

- копію договору №БВ26324 купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019;

- копію платіжного доручення № 912 від 26.12.2022;

- копію платіжного доручення № 822 від 29.12.2022.

Комісія ГУ ДПС у Львівській області за наслідками розгляду наданих платником податків пояснень та документів прийняла рішення:

- № 8161283/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №89 від 30.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- № 8161284/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 26.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- № 8161859/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 13.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- № 8161858/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 15.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані рішення обґрунтовані тим, що платник податків не надав копій документів: - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача, вищезгадані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийнято за формальних підстав, без належної оцінки наданих ПП «Юридичне агентство» пояснень та документів, які у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. А тому вважає, що є всі підстави для зобов`язання ДПС України зареєструвати у день надходження в ЄРПН податкові накладні.

Вважаючи у зв`язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до пп. «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі Порядок №1246).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки за критеріями визначеними в пункті 12 Порядку №1246.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 11 грудня 2019 № 1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 року (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з абзацом 1 пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Відповідно до абзацу другого пункту 25, абзацу першого пункту 26 Порядку № 1156 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Як встановлено судом вище, реєстрацію податкових накладних позивача №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, №77 від 26.12.2022, №89 від 30.12.2022 зупинено з тих підстав, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0011, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критерії ризикованості здійснення операцій.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначено у додатку 3 до Порядку №1165.

Зокрема, відповідно до пункту 1 відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

При цьому, зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.02.2023 у справі № 420/9924/20.

Натомість, як встановлено судом з матеріалів справи, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Крім того, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, встановлено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.

У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

При цьому вказану правову позицію Верховний суд підтримав також і у постановах від 23.02.2023 у справі № 420/9924/20, від 27.07.2022 у справі № 520/15348/2020, від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21, від 28.06.2022 у справі № 380/9411/21, від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21, від 01.12.2021 у справі № 600/1878/20-а.

Так, як встановлено судом вище з матеріалів справи, з метою реалізації об`єктів нерухомого майна позивач (як власник майнових прав на об`єкти нерухомого майна) уклав з ТзОВ «Компанія з управління активами «Актив» форвадний контракт №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019. Згідно п.п.1.1 Контракту продавець зобов`язується у майбутньому здійснити продаж майнових прав на нежитлове приміщення площею 510.57 кв.м. ТОВ «Компанія з управління активами Актив» продало Контракт ПП «ДЕОС-Л» за договором купівлі-продажу цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019. Відповідно до умов договору ПП «ДЕОС-Л» набув усіх прав та обов`язків ТОВ «Компанія з управління активами «Актив» за контрактом №КВ/ЛВ/БК/510.57нж, зокрема щодо сплати базового активу у погоджені сторонами строки.

В якості оплати Базового активу згідно з вищевказаним договором №БВ26324 та контрактом №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, ПП «ДЕОС-Л» здійснило оплату позивачу згідно платіжних доручень: №899 від 13 грудня 2022року на суму 134603,73 грн., №900 від 15 грудня 2022року на суму 237600,00 грн., №912 від 26 грудня 2022року на суму 100 000 0,00 грн., №822 від 29 грудня 2022року на суму 200 000,00 грн..

За результатами господарської операції по факту першої події (зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню) позивачем були складені податкові накладні №89 від 30.12.2022, №77 від 26.12.2022, №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, та направлені на реєстрацію до контролюючого органу.

Головним управлінням ДПС у Львівській області за наслідками проведеного моніторингу зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про їх реєстрацію.

З наявних в матеріалах справи квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних судом встановлено, що такі містять вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, необхідно звернути увагу на висновк Верховного Суду, викладений у постанові від 27.07.2022 у справі № 520/15348/2020, згідно з яким суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючого органу щодо легальності відповідної операції, щодо якої складено податкову накладну, направлену для реєстрації в ЄРПН, хоч і визначений у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між ними, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів, наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18 червня 2019 року (справа № 0740/804/18), від 23 жовтня 2018 року (справа № 822/1817/1).

Згідно з оскаржуваними рішеннями позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

При цьому, відповідачем 1 в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано необхідність доручення саме вказаних документів.

Далі в тексті шаблону рішень про відмову у реєстрації податкової накладної вказано, що при прийнятті цього рішення комісії слід підкреслити ті документи з наведеного примірного переліку, котрі не надано платником податків в конкретній справі. Суд констатує, що відповідачем-1 жоден документ в оскарженому рішенні не підкреслено, тому для позивача залишалося неочевидним, відсутність котрого документа(ів) із наведеного орієнтовного переліку в типовій формі рішення зумовило висновок комісії про відмову в реєстрації податкових накладних Приватного підприємства «Юридичне агентство».

Судом встановлено, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.

Так, вже під час судового розгляду, відповідач у відзиві на позовну заяву пояснив, що причиною відмови, в реєстрації податкових накладних позивача стала відсутність актів приймання-передачі майнових прав по форвардному контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, укладеному між позивачем та ТзОВ «Компанія з управління активами «Актив», також відсутність актів приймання-передачі майнових прав за договором купівлі-продажу №БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019, укладеному між ТОВ «Актив» та ПП «ДЕОС-Л». Крім цього, відповідно до розділу 2 п.2.5 форвардного контракту покупець здійснює оплату базового активу не пізніше 01.11.2022, однак оплата відбулася 13.12.2022, що не може свідчити про оплату по даному контракту.

З даного приводу суд звертає увагу, що за умовами форвардного контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, Покупець (ПП «ДЕОС-Л», який набув таких прав за договором купівлі-продажу № БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019) здійснює оплату Продавцю ціну виконання контракту (ціну Базового активу, що є предметом цього Контракту) до 01.11.2022. Аналогічні по суті строки виконання ПП «ДЕОС-Л» зобов`язань по сплаті вартості базового активу за форвардним контрактом передбачені п. 2.2 Договору купівлі-продажу №БВ26324 цінних паперів або інших фінансових інструментів від 28.11.2019. Водночас, дата виконання Контракту (шляхом передання Позивачем ПП «ДЕОС-Л» Базового активу за Контрактом за окремим договором купівлі-продажу Об`єкта нерухомості) визначена у п. 3.1 Контракту - до 31.12.2022. Із зазначеного випливає, що за умовами укладених між Позивачем та ПП «ДЕОС-Л» договорів, оплата передує моменту передачі майнових прав на відповідний об`єкт нерухомості за актами приймання-передачі - що не заборонено чинним законодавством України.

Таким чином, на момент формування позивачем податкових накладних №89 від 30.12.2022, №77 від 26.12.2022, №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, між позивачем та ПП «ДЕОС-Л» не могло бути укладено жодних актів приймання-передачі майнових прав, оскільки станом на ці дати нежитлове приміщення, майнові права на яке було предметом форвардному контракту №КВ/ЛВ/БК/510.57нж від 28.11.2019, ще не було здане в експлуатацію.

Щодо посилань відповідача на те, що відповідно до розділу 2 п.2.5 форвардного контракту покупець здійснює оплату базового активу не пізніше 01.11.2022, однак оплата відбулася 13.12.2022, що не може свідчити про оплату по даному контракту, то суд такі відхиляє, оскільки зазначені доводи не були покладені в основу оскаржуваних рішень.

Водночас, здійснення контролюючим органом моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення документальних податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2018 у справі №819/330/18, від 28.12.2022 у справі № 340/2122/19, від 15.03.2023 у справі № 620/4227/20.

Оцінюючи надані платником податків на розгляд комісії ГУ ДПС у Львівській області пояснення та документи суд дійшов висновку, що надані документи є достатніми для підтвердження викладених в повідомленні пояснень позивача щодо підтвердження інформації, зазначеної в кожній податковій накладній, а отже - достатніми для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірні рішення ГУ ДПС у Львівській області № 8161283/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №89 від 30.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, № 8161284/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 26.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, № 8161859/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 13.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, № 8161858/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 15.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних є такими, що не відповідають встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому такі підлягають скасуванню як протиправні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, №77 від 26.12.2022, №89 від 30.12.2022 Приватного підприємства «Юридичне агентство», суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п.п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно з нормами п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (надалі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства, були достатніми для реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Водночас, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства «Юридичне агентство» №20 від 13.12.2022, №40 від 15.12.2022, №77 від 26.12.2022, №89 від 30.12.2022 датою їх подання на реєстрацію.

Щодо відшкодування судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд України у постанові від 01.10.2002 № 36/63 визначив умови, за яких стороні сплачуться судові витрати за участь адвоката при розгляді справи, а саме: кошти сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались; їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги №28/02-23 від 28.02.2023.

При цьому, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Як слідує з пп. 1.1, 1.2 п. 1 вказаного вище Договору на умовах Договору №28/02-23 від 28.02.2023 адвокат зобов`язується відповідно до чинного законодавства надати особі (клієнту) правову допомогу, яка полягає зокрема, у наступному:

- підготовка та подання позовної заяви, відповіді на відзив, усіх письмових пояснень, апеляційних та/або касаційних скарг, відзивів на ці скарги, а також усіх заяв по суті справи, а також, клопотання та заяви по справі щодо оскарження рішень комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації поданих податкових декларацій про відмову у реєстрації всіх податкових накладних, поданих клієнтом на реєстрацію, а саме: №8161283/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №89 від 30.12.2022; №8161284/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 26.12.2022; №8161859/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 13.12.2022; №8161858/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 15.12.2022;

- представництво інтересів клієнта в судах усіх інстанцій під час розгляду справи щодо оскарження рішень комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації поданих податкових декларацій про відмову у реєстрації всіх податкових накладних, поданих клієнтом на реєстрацію, а саме: №8161283/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №89 від 30.12.2022; №8161284/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №77 від 26.12.2022; №8161859/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 13.12.2022; №8161858/25554047 від 26.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 15.12.2022.

Згідно з п. 2 Договору про надання правової допомоги №28/02-23 від 28.02.2023 сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги, визначеної пп. 1.1. та 1.2 цього Договору, що сплачується клієнтом є фіксованим і становить 40000 (сорок тисяч) гривень.

Відповідно до п. 4 вказаного Договору строк оплати гонорару адвоката: 60 календарних днів з дня набрання чинності остаточного рішення суду по справах, щодо яких надається правова допомога, визначена в п. 1 Договору (незалежно від суті та змісту прийнятих судом рішень).

Таким чином, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а також суті та змісту прийнятих судом рішень.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним судом в постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані з юридичним супроводом даної справи і підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд приходить висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума, зазначена в договорі про надання правової допомоги є неспівмірною з часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Відтак, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8161283/25554047 від 26.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8161284/25554047 від 26.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8161859/25554047 від 26.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8161858/25554047 від 26.01.2023.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) №89 від 30.12.2022 датою її подання на реєстрацію.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) №77 від 26.12.2022 датою її подання на реєстрацію.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) №20 від 13.12.2022 датою її подання на реєстрацію.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) №40 від 15.12.2022 датою її подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) судовий збір у сумі 10736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Приватного підприємства «Юридичне агентство» (місцезнаходження: вул. Старознесенська, 24-26, м. Львів, 79024; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна