Справа № 525/199/23
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/199/23
Провадження №2-а/525/6/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сидоренка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого сержанта поліції Балаклійця Максима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.02.2023 поліцейським СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Балаклійцем М.В. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №146523, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень за те, що 16.02.2023 о 20 год. 46 хв. по вул. Центральна, 21 в с. Устивиця ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки «DAEWOO LANOS» днз НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 А ПДР України.

Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення, незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята не уповноваженою особою. З цих підстав просив постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №146523 від 16.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою суду від 28.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи відповідно до положень ст. 286 КАС України, розгляд справи призначено на 08.03.2023, який неодноразово відкладався з поважних причин. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками, роз`яснено порядок та строки подання відзиву на позов.

06.03.2023 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов відповідача поліцейського СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Балаклійця М.В., згідно якого відповідач повністю заперечує проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , оскаржувану постанову вважає законною та обґрунтованою, оскільки ним було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів, останній повідомив, що не має посвідчення водія відповідної категорії, у зв`язку з чим ним була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 15)

17.03.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача ГУНП в Полтавській області, згідно якого відповідач просив позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, з тих підстав, що позивач дійсно порушив ПДР, працівники поліції діяли у межах повноважень, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. При цьому повідомив суду, що він визнає факт керування транспортним засобом у день та час вказані у постанові про накладення адміністративного стягнення, та не заперечує того, що не отримував у встановленому законом порядку права керування автомобілем.

Представник позивача адвокат Сидоренко Ю.В. підтримав заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, зазначав, що рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього мав право прийняти лише суд, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім.

Відповідач поліцейський СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Балаклієць М.В. у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Представник відповідача ГУНП в Полтавській області у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 лютого 2023 року о 20 год. 46 хв. по вул. Центральна, 21 в с. Устивиця ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки «DAEWOO LANOS» днз НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.А ПДР України. У цей же день, 16.02.2023 о 22 год. 03 хв. на місці зупинки транспортного засобу поліцейським СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Балаклійцем М.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №146523, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 3400 гривень. Зазначені обставини зафіксовані у постанові серії БАД №146523 від 16.02.2023 та визнаються і не оспорюються позивачем.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Пунктом 2.1 А ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано, зокрема, автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 12 КУпАП встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які на момент вчинення адміністративного правопорушення досягли шістнадцятирічного віку.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частинами 1, 2 і 4 статті 126 КУпАП (ст. 222 КУпАП).

Згідно положень ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Стаття 6 Сімейного кодексу України, визначає поняття дитини. Так, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно практики ЄСПЛ адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху, можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту ст. 6 Конвенції.

Вік особи встановлюється за документами, у яких вказана дата її народження. Відповідно до Узагальнення Судової практики у справах про злочини неповнолітніх і втягнення їх у злочинну діяльність від 28.09.2003, Верховний Суд України звертав увагу на те, що вік неповнолітнього входить до переліку обставин, які відповідно до вимог ст. 433 КПК ( 1003-05 ) необхідно обов`язково з`ясувати. У справах стосовно неповнолітніх орган, який здійснює провадження, зобов`язаний вжити заходів до встановлення точної дати народження (число, місяць, рік) особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. При цьому особа вважається такою, яка досягла певного віку, починаючи з наступної доби після дня народження.

З матеріалів справи об`єктивно встановлено, що порушення ПДР позивачем було вчинено та поліцейським прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у день його 18-го дня народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на той момент він був неповнолітній.

Притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності носить специфічний та особливий порядок. Неповнолітні є однією з найнезахищеніших верств населення, що обумовлює необхідність створення особливих умов для забезпечення та реалізації їхніх прав.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення уповноваженою на те особою складається протокол. Протокол про адміністративне правопорушення складається на місці його вчинення. Аналогічні положення містяться у п. 17 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 №1496/27941.

При складанні протоколу неповнолітньому, який притягається до адміністративної відповідальності, мають бути в обов`язковому порядку роз`яснені його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, про що в протоколі робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, особливістю адміністративної відповідальності неповнолітніх також є те, що незалежно від того якою посадовою особою складено протокол, повноваження щодо розгляду всіх справ про адміністративні правопорушення, вчинених неповнолітніми, право застосовувати до неповнолітніх заходи впливу та вирішувати питання про накладення на них адміністративних стягнень, відноситься виключно до компетенції суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені відповідними частинами та статтями КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей передбачено, що суди розглядають справи щодо неповнолітніх, які вчинили адміністративні правопорушення у віці від 16 до 18 років.

У ч. ч. 1-2 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, судом встановлено, що поліцейський СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Балаклієць М.В. при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 вийшов за межі наданих йому законом повноважень, його дії є протиправними, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Полтавській області 536 грн. 80 коп. судових витрат, судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 90, 229, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 лютого 2023 року серії БАД № 146523 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, провадження по справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Сидоренко Юрій Володимирович, адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2761 від 23.04.2019;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: вул. Пушкіна 83, м. Полтава, електронна пошта: ;

відповідач: поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старший сержант поліції Балаклієць Максим Володимирович, службова адреса: вул. Шевченка, 103, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область.

.

Суддя Я.В. Прасол