Справа № 240/29178/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/29178/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.07.2022 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту 2-1 XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. "в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.07.2022, зарахувавши до спеціального стажу періоди роботи з 16.03.1990 по 20.09.2008.

Обґрунтовуючи позовні вимог пояснив, що у період з 16.03.1990 по 20.09.2008 працював повний робочий день в Новоград-Волинському спецлісгоспі, який в подальшому перейменований на Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства за посадою майстра зайнятого на лісосіках та виконував попередню підготовку лісосік, організовував підготовку трелювального волокна, монтаж канатних установок відповідно до технологічної карти (проекту) на розробку лісосіки, а тому має право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту 2-1 XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. "в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Наголосив, що з метою отримання пенсії, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1) із відповідною заявою, втім отримав рішення про відмову у призначенні такої пенсії, яке, на його думку, підлягає скасуванню, як безпідставно прийняте.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.03.2023 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, оскільки за поданими позивачем документами до стажу для визначення права на пенсію зі зниженням віку не враховано відомості, які зазначені у довідці Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства ", так як посада майстра заготівель не дає право для призначення пенсії за вислугу років. Зазначив, що поданими позивачем документами підтверджено його страховий стаж - 39 років 08 місяців 07 днів, спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугою років, відсутній.

Крім того, представник відповідача 1, разом із відзивом на позов, подав до суду клопотання про залучення до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 2), яке ухвалою суду від 13.03.2023 задоволено.

07.04.2023 від представника відповідача 2 надійшов до суду відзив на позов, в якому зауважив, що в довідці від 05.04.2022 № 284 та акті від 14.06.2022 №0600-1004-1/2285 відсутня інформація про зайнятість позивача на посаді майстра на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складів, а тому період роботи з 16.03.1990 по 21.09.2008 не може бути зарахований до спеціального стражу, у зв`язку із чим, право на призначення пенсії відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутнє.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

02.05.2022 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

На момент звернення до відповідача позивачу виповнилося повних 55 роки, що підтверджується копією паспорту, яка міститься в матеріалах справи.

За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто відповідачем 2 та прийнято рішення від 06.05.2022 про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

На підставі листа відповідача 1 від 20.07.2022 №0600-0304-9/52237, відповідачем 2 здійснено перегляд рішення від 06.05.2022 про призначення пенсії за вислугою років.

За результатом такого розгляду винесено рішення про відмову в призначенні пенсії №37 від 25.07.2022, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Позивач вважаючи таке рішення відповідача протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п.1 ч.1 ст.8 Закон №1058-IV).

Пунктом 1 ч.1 ст.9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються в тому числі пенсія за віком.

У солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду (ч.3 ст.9 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Абзацом першим ч.2 ст.24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. "б" ст. 55 Закону № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення відповідно до ст. 55 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 №583 (далі - постанова №583) затверджено Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у який включено трактористів на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу (далі - список).

Відповідно до п."б" списку, до професій і посад працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

Як стверджують представники відповідачів за наданими позивачем документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу його страховий стаж, обчислений відповідно до вимог чинного законодавства становить 39 років 08 місяців 07 днів, а стаж за вислугу років відсутній, оскільки посада майстра лісозаготівель не дає право на призначення пенсії по вислузі років відповідно до п. 2.1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Таким чином, відмовою у призначенні пенсії за вислугою років слугував факт зайняття позивачем посади (майстра лісозаготівель), яка не дає право на призначення пенсії по вислузі років.

Так, за відомостями викладеними у трудовій книжці, позивач з 16.03.1990 по 21.09.2008 працював майстром лісозаготівель в Новоград-Волинському лісгоспі.

Відповідно до довідки Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" № 755 від 16.08.2022 Новоград-Волинський лісгосп реорганізовано у Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Довідкою Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" № 717 від 19.08.2022, яка сформована на підставі наказів: № 38 від 16.03.1990 та № 112 від 21.09.2008 підтверджено, що позивач працював повний робочий день на Державному підприємстві "Городницьке лісове господарство" у період з 16.03.1990 по 20.09.2008 на посаді майстра зайнятого на лісосіках.

За відомостями викладеними у такій довідці, позивач виконуючи свої обов`язки забезпечував попередню підготовку лісосік, організовував підготовку трелювального волокна, здійснював монтаж канатних установок відповідно до технологічної карти (проекту) на розробку лісосіки, що є тотожною професії майстра, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

Отже, суд вважає, що довідкою підтверджено зазначений характер виконуваної роботи та зайняття позивачем у оскаржуваний період посади передбаченої списком, яка дає право на призначення пенсії позивачу за вислугою років.

У контексті викладено, суд вважає, що довідка Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" № 717 від 19.08.2022 підтверджує те, що посада, на якій перебував позивач у оскаржуваний період (з 16.03.1990 по 20.09.2008), і робота, яку він виконував, відповідає вимогам пункту "в" ст. 55 Закону № 1788-XII, а тому пільговий стаж позивача, який становить більше 12 років 6 місяців та дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах, повинен бути зарахований згідно з ст. 55 Закону № 1788-XIІ.

За правилами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (далі - порядок № 637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 цього порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, у яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вже зазначалося, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на передбачених списком посадах або виконання нею відповідних робіт.

За відомостями трудової книжки позивач у період з 16.03.1990 по 21.09.2008 працював на посаді "майстра лісозаготівель" у Державному підприємстві "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства, тобто на посаді, найменування якої не передбачено списком.

Однак, суд відмічає, що чинне законодавство, яке врегульовує питання призначення особам пенсії на пільгових умовах, виокремлює окрему категорію працівників, що мають право на пенсію за вислугу років, у разі, якщо такі особи були зайняті на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Тобто, право на пенсію за вислугу років пов`язане саме із характером виконуваної роботи.

У той час, у ході судового розгляду встановлено, що позивач під час виконання посадових обов`язків забезпечував попередню підготовку лісосік, організовував підготовку трелювального волокна, здійснював монтаж канатних установок відповідно до технологічної карти (проекту) на розробку лісосіки, що є тотожною професії майстра, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

Відтак, на переконання суду, відповідальність за допущену помилку посадовою особою підприємства, під час заповнення трудової книжки позивача, а саме: у назві посади "майстер лісозаготівель" покладає саме на роботодавця, а тому позивач не несе відповідальності за внесення роботодавцем до його трудової книжки назви посади, яка не передбачена списком.

При цьому, суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження трудової діяльності на підприємстві, установі чи організації, видають необхідні довідки, відповідно до положень порядку № 637.

Відповідно, не можна вважати неправильне заповнення в трудовій книжці чи у довідці, та зазначення в даних документах неточної інформації щодо назви посади працівника, виданій підприємством, підставою для не призначення пенсії за вислугу років.

Отже, суд вважає, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років документи підтверджують необхідні відомості про характер виконуваних ним робіт на посаді, зайняття якої передбачає призначення пільгової пенсії, а тому відповідач мав належним чином перевірити подані позивачем документи та прийняти відповідне рішення.

А тому, суд вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до спеціального стажу періоди його роботи з 16.03.1990 по 20.09.2008 на Державному підприємстві "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул.Соборності 66, м.Полтава, 36014. ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.07.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту 2-1 XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. "в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 25.07.2022, зарахувавши до спеціального стажу періоди роботи з 16.03.1990 по 20.09.2008 на Державному підприємстві "Городницьке лісове господарство" Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 450 (чотириста п`ядесят) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 450 (чотириста п`ядесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 13 квітня 2023 р.