Справа № 520/28024/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р. Справа № 520/28024/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 05.09.22 по справі № 520/28024/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 03.07.2020 за № на суму 21 730,77 грн щодо сплати земельного податку із фізичних осіб.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 03.07.2020 за № на суму 21 730,77 грн щодо сплати земельного податку, прийнятого відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач звертає увагу, що позивач повідомив ГУ ДПС про зміну місця проживання у зверненні лише в 2021 році, а до того часу будь-яких повідомлень та заяв від позивача до ГУ ДПС не надходило, з огляду на що станом на 28.07.2020 (дата відправлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) про відповідні зміни місця проживання позивача контролюючому органу відомо не було. Вказані обставини, на думку відповідача, судом першої інстанції під час ухвалення рішення не враховано та помилково задоволено позовні вимоги.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що листом Головного управління ДПС у Харківській області від 22.11.2021 за № 52379/20-40-24-14-26 повідомлено позивача про те, що згідно із заявою платника від 11.11.2021 про проведення звірки даних щодо нарахування земельного податку та на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.10.2021 за № 1079/176-21 здійснений перерахунок земельного податку, скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021 за № 6-2030 та винесене нове податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 за № 25506-2414-2030 на суму 2 992,94 гривень. Податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 за № -2030 на суму 21 730,77 грн залишено без змін.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 03.07.2020 за № -2030 позивачу визначено податкове зобов`язання у сумі 21 730,77 грн та додані квитанції для сплати, в яких зазначено адресу місця проживання позивача - АДРЕСА_1 .

Не погодившись із таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зазначивши про те, що спірне податкове повідомлення-рішення не направлялося за місцем реєстрації позивача, а отже не є належним чином врученими в розумінні ст. 42 ПК України, дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт 269.1.1); землекористувачі (підпункт 269.1.2).

Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

База оподаткування в пп. 271.1.1, 271.1.2 п. 271.1 ст. 271 ПК України визначена як: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1 статті 287 ПК України).

Згідно з пунктом 287.6 статті 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з частинами першою і другою статті 120 ЗК України в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Так, з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), відповідно до пункту 1 Положення про зазначений орган, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 за № 15.

Таким чином належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або в силу норми статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», - відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату.

За приписами пункту 271.1 статті 271 ПК України, якщо нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена, базою нарахування земельного податку є нормативна грошова оцінка такої земельної ділянки або її площа.

Згідно з пп. 284.1 ст. 284 ПК України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до пункту 1.1 додатку 2 рішення Харківської міської ради від 28.11.2018 за № 1284/18 Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 за № 542/17 «Про місцеві податки і збори в м. Харкові» в м. Харкові ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено становить 3 відсотки від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (Км 2), за квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням XXVI сесії Харківської міської ради VII скликання від 27.02.2019 за № 1474/19 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2018. Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель м. Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.

При цьому за приписами ст. 289 ПК України кумулятивно, залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, застосовується коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки під нежитловим приміщенням площею 0,0222 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :02:032:002, що не заперечується позивачем.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 03.07.2020 за № -2030 позивачу визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік у сумі 21 730,77 грн та направлено контролюючим органом на адресу: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, згідно з поясненнями позивача, наведеними у позовній заяві (а.с. 2, 3), при особистому відвідуванні восени 2021 року ДПС ОСОБА_1 отримала квитанції щодо сплати земельного податку з фізичних осіб за 2020-2021 роки, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № -2030 від 03.07.2020 у 21 730,77 грн (за 2020 рік) та № 6-2030 від 14.05.2021 у сумі 21 730,77 грн (за 2021 рік).

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення № -2030 від 03.07.2020 та № 6-2030 від 14.05.2021 в адміністративному порядку.

Згідно із заявою платника податків від 11.11.2021 про проведення звірки даних урахування земельного податку та на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.10.2021 за № 1079/176-21 контролюючим органом здійснений перерахунок земельного податку, скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021 за № 6-2030 та винесено нове податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 за № 25506-2414-2030 на суму 2992,94 грн. Податкове повідомлення-рішення № -2030 від 03.07.2020 на суму земельного податку у розмірі 21 730,77 грн залишено без змін.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення № -2030 від 03.07.2020 у судовому порядку, позивач посилається на недотримання відповідачем приписів ст. 42 ПК України з огляду на не направлення повідомлення-рішення № -2030 від 03.07.2020 за адресою місця проживання позивача.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування особи використовується Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 ПК Укораїни, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із пунктом 45.1. статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Податковою адресою фізичної особи є адреса, внесена при реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

У разі якщо з моменту реєстрації в Державному реєстрі змінювалась адреса проживання, відповідно до п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок внесення таких змін урегульовано Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків» від 29.09.2017 за № 822.

Відповідно до п. 1 Розділу VI Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 за № 822 (надалі також Положення № 822), фізична особа - платник податків зобов`язана подати до відповідного контролюючого органу Облікову картку/Повідомлення для реєстрації у Державному реєстрі відповідно до вимог цього Положення. Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням. При поданні Облікової картки (Повідомлення, Заяви про внесення змін) фізична особа зобов`язана подати відповідному контролюючому органу документи (оригінали після перевірки повертаються) та їх копії за переліком, визначеним цим Положенням.

Внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр) здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви за формою № 5ДР до податкового органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) (п. 4 розділу IХ Положення № 822).

Метою офіційної реєстрації податкової адреси є створення умов для її використання в цілях листування із контролюючим органом, у тому числі в процесі узгодження податкового зобов`язання.

У випадку допущення помилки під час реєстрації податкової адреси чи зміни раніше зареєстрованої податкової адреси, платник податків у порядку встановленому Положенням від 29.09.2017 за № 822 зобов`язаний звернутися до податкового органу із заявою встановленої форми про виправлення помилки чи зміни податкової адреси.

У разі невиконання податкового обов`язку та неповідомлення про зміну податкової адреси, платник несе ризик настання негативних наслідків, одним із яких є те, що він може бути позбавлений засобів інформування про прийняте щодо нього контролюючим органом рішення про нарахування зобов`язання, адже орган ДПС у процесі листування з платником податків використовує зареєстровану у встановленому порядку податкову адресу платника податків.

Такий висновок узгоджується із нормою п. 42.3 ст. 42 ПК України, яка передбачає, що у випадку якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

В іншому випадку, у разі не повідомлення про такі зміни, платник податків не звільняється від обов`язку виконання надісланих йому контролюючим органом за податковою адресою рішень.

Як убачається з матеріалів справи, оскільки у 2020 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:032:002, не була проведена, податковим органом розрахунок земельного податку за 2020 рік здійснювався відповідно до рішення XI сесії Харківської міської ради VII скликання від 22.07.2017 за № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", в редакції рішення XXIII сесії Харківської міської ради VII скликання від 28.11.2018 за № 1284/18, яким передбачена ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, у розмірі 3 відсотка від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова.

Рішенням XXVI сесії Харківської міської ради VII скликання від 27.02.2019 за № 1474/19 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2018. Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель м. Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.

Розрахунок грошової оцінки земельної ділянки та земельного податку за 2020 рік проведено згідно з формулою: Цзд = Б*Кі*Км2*КмЗ_ср.*Кф*РЬ, де:

Км2 - зональний коефіцієнт;

Км2 - 3,39;

КмЗ - коефіцієнт для зон впливу локальних факторів (3 % );

Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (для позивача Кф становить 3 - землі комерційного використання).

639,78 * 1,7 * 3 % * 3 *10 000 = 978 863,4 (тариф);

978 863,4 * 0,0222 = 21 730,77 грн (сума податку за 12 місяців).

Разом з тим, за результатами звірки з Департаментом державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради, за останньою реєстраційною дією у відповідному реєстрі (реєстрація припинення ФОП 02.10.2012), як і за даними ДРФО, адресою місця проживання позивача зазначено: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 за № -2030 на суму земельного податку 21 730,77 гривень та направлено позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , проте поштове відправлення повернулося з довідкою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 45).

Позивачем жодних відомостей про зміну податкової адреси на час прийняття такого рішення не надано, відповідних доказів до матеріалів не подано.

Як убачається з копії паспорту ОСОБА_1 , з 07.03.2007 позивач зареєстрована за адресою місяця проживання: АДРЕСА_3 , проте докази подання заяви до контролюючого органу за формою № 5ДР, на виконання приписів Положення № 822, ОСОБА_1 до суду на надала.

Разом з цим, колегія суддів ураховує, що згідно із запереченнями позивача на відзив на позовну заяву (а.с. 50) податкове повідомлення-рішення від 03.07.2020 за № -2030, оформлене платнику податків на адресу: АДРЕСА_1 , отримане ОСОБА_1 11.01.2021 та оскаржене позивачем в адміністративному порядку згідно із заявою від 11.11.2021.

Податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 за № 25506-2414-2030 на суму земельного податку 2992,94 грн за 2021 рік, оформлене платнику податків також на адресу: АДРЕСА_1 , позивачем у судовому порядку не оскаржувалося, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Тобто, як станом на час формування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2020 за № -2030, так і станом на час формування податкового повідомлення-рішення від 16.11.2021 за № 25506-2414-2030 та їх надіслання позивачу, адресою місця проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , що свідчить про порушення платником вимог п. 70.7 статті 70 ПК України, яке позбавило контролюючий орган можливості направлення позивачу податкових повідомлень-рішень за іншою адресою.

Звернення ОСОБА_1 до ДПС із заявою від 10 грудня 2021 року про надання їй податкового повідомлення-рішення від 03.07.2020 за № -2030, у якій позивачем вказано адресу: АДРЕСА_3 , не спростовує факту неподання позивачем відомостей про зміну податкової адреси на час прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення та порушення платником вимог п. 70.7 статті 70 ПК України.

Суд першої інстанції під час прийняття рішення вказаних обставин не врахував та помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 по справі № 520/28024/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк