Справа № 400/3425/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 квітня 2023 р. № 400/3425/23
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В., ознайомившись з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
провизнання бездіяльності протиправною та стягнення 176 680,14 грн,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просів: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати йому нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі №400/8052/21 в сумі 138179,90 грн; 2) стягнути з Головного управління ПФУ в Миколаївській області заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі №400/8052/21 в сумі 138179,90 грн; 3) стягнути з Головного управління ПФУ в Миколаївській області інфляцію в розмірі 34354,84 грн та 3% річних за прострочення грошових зобов`язань в сумі 4145,40 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги казав на те, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі №400/8052/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 21.07.2021 №33/35-Б-84, та обраховано різницю між отриманою пенсією 138179,90 грн. Однак, у відповідь на звернення позивача щодо виконання вищевказаного рішення суду в частині виплати різниці пенсії, відповідач повідомив, що виплату вказаної заборгованості буде проведено після виділення Пенсійним фондом України сум на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за зазначений період.

На переконання позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати йому нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 на виконання рішення суду по справі №400/8052/821 в сумі 138179,90 грн, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду про стягнення цієї суми з компенсацією втрати від інфляції та 3% річних за прострочення грошових зобов`язань.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 по справі № 400/8052/21 позов ОСОБА_1 задовольнити частково: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 21.07.2021 року № 33/35-Б-84; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 21.07.2021 року № 33/35-Б-84, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати пенсію з листопада 2019 року - відмовлено.

На виконання вказаного рішення Головним управління ПФУ в Миколаївській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Різниця між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 становить 138179,90 грн. Щодо виплати різниці пенсії, відповідач повідомив, що це питання буде вирішуватись після затвердження бюджету Пенсійного фонду України та виділення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за зазначений період.

Спір у даній справі заявлений у зв`язку з незгодою позивача із діями відповідача, вчиненими на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року по справі № 400/8052/21, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу наведених норм, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Разом з цим, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, по цій справі, позивачем оскаржується не окреме самостійне рішення відповідача про відмову у виплаті заборгованості, а саме дії з приводу невиконання ним рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі №400/8052/21.

Питання про виплату перерахованої пенсії за спірній період, вже вирішено саме рішенням МОАС від 21.01.2022 у справі №400/8052/21, тому повторний розгляд цього саме питання є неможливий внаслідок принципу юридичної визначеності.

Будь-яких інших нових правовідносин з приводу заборгованості відповідача перед позивачем за спірний період перед не виникало. Лист ГУ ПФУ у Миколаївській області на звернення позивача щодо виплати заборгованості, не є відмовою у виплаті заборгованості, а повідомленням про стан виконання рішення суду у справі №400/8052/21, що знов таки вказує на неможливість розгляду цього питання в межах самостійного позову, а лише в порядку визначеному Розділ IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 22.08.2019 у справі №522/1-140/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості тощо, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відтак, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого фактичного предмету спору і між тими самими сторонами, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.2 ч. 1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №400/3425/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Миколаївській області .

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко