Справа № 120/13262/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 березня 2023 р.

Справа № 120/13262/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 2014 року отримує пільгову пенсію, призначену відповідно до ст.13 Закону України №1788 " Про пенсійне забезпечення". У зв`язку з досягненням пенсійного віку, позивач 10.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по досягненню пенсійного віку згідно з ст. 26 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, рішенням від 11.06.2021 року №97 відмовив останньому у перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з призначенням йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з більш раннього віку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, наголошуючи, що він звернувся за призначенням пенсії на підставі іншого Закону, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.10.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Представником позивача подано до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто, на підставі чого ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким представник просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач вказує, що позивачу уже призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", тому повторна вимога про призначення пенсії не може бути виконана пенсійним органом, адже не передбачена жодною правовою нормою. Додатково відповідач наголосив, що пенсія за віком призначена на пільгових умовах не є окремим видом пенсійної виплати, а є різновидом умов пільгового пенсійного забезпечення для можливості дострокового призначення пенсії за віком. Тобто призначення даного виду пенсійного забезпечення має на меті встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком, як це передбачено загальними нормами. При цьому, пенсія за віком призначається довічно. Перерахунків пенсій щодо зміни умов призначення одного і того ж виду пенсії чинним законодавством не передбачено.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач з 11.05.2014 року перебуває на обліку у відповідача, де й отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену відповідно до ст.13 Закону України №1788 " Про пенсійне забезпечення".

У зв`язку з досягненням пенсійного віку, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за іншим Законом, а саме по досягненню пенсійного віку згідно з ст. 26 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, рішенням від 11.06.2021 року № 97 відмовив останньому у перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з призначенням йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з більш раннього віку.

Не погоджуючись з такою відмовою, наголошуючи, що він звернувся за призначенням пенсії на підставі іншого Закону, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного .

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( далі - ЗУ "Про пенсійне забезпечення") передбачено види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Поряд з цим умови та порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах також визначені ЗУ "Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі - ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

У ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії за віком. Абзацами 1 і 2 ч. 1 цієї статті встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Разом з тим, досягнувши 60 - річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі іншого Закону, а саме в порядку, передбаченому ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак відповідач відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком, мотивувавши це тим, що позивачеві вже призначена пільгова пенсія за віком за Списком №2, тому повторна вимога про призначення пенсії не передбачена жодною правовою нормою та не може бути виконана управлінням.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що отримувана позивачем пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальної пенсії відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не користувався раніше, то право на пенсію за віком відповідно до вказаного Закону виникло у нього вперше.

В даному випадку, перехід на інший вид пенсії не відбувається, і тим більше не можна вважати, що позивач на даний час отримує пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на норму ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Приписи ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюють переведення з одного виду пенсії на інший вид. Тобто, вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, у даному випадку позивачем, який раніше отримував пенсію згідно з Законом України №1788 " Про пенсійне забезпечення", подано заяву про призначення пенсії за віком на підставі іншого Закону, а саме Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд наголошує, що в 2014 році позивачу було призначено пільгову пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач 10.06.2021 звернувся вперше.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 у справі №133/476/15- а, частиною 3 ст. 45 № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, тому якщо особі було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при досягненні пенсійного віку така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, слід вважати що за призначенням такої пенсії особа звертається вперше, і має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Аналогічні висновки викладено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року в справі №876/5312/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення відповідача № 97 від 11.06.2021 року щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплачувати позивачеві з 10.06.2021 року пенсію за віком згідно з ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Виходячи із обставин цієї справи суд встановив, що оскаржуване позивачем рішення містить відомості, що вік заявника на момент подання заяви про призначення пенсії (10.06.2021 ) - 62 роки, страховий стаж заявника становить 32 роки 11 місяців 04 дні. Відтак, позивачем дотримано умови для призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

За встановлених обставин, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 10.06.2021 року пенсію за віком на підставі ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 97 від 11.06.2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 10.06.2021 року пенсію за віком згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 908 гривень (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна