Справа № 480/2696/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р.Справа № 480/2696/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. (ухвалене суддею Бондар С.О., повний текст якого складено 03.08.2022 р.) по справі № 480/2696/22за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (в подальшому ГУНП в Сумській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області № 29 від 17.01.2022 р. "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП в Сумській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області №18 о/с від 20.01.2022 р. "По особовому складу", яким звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 20.01.2022 р.; поновити ОСОБА_1 , на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області з 21.01.2022 р.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного з часу звільнення по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з 07.11.2015 р. проходив службу в Національній поліції України та з 04.01.2021 р. обіймав посаду слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області.

16.12.2021 р. до ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня на АДРЕСА_1 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, спільно з працівниками УСБУ в Сумській області, у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР під № 0000071 за ч. 3 ст. 368 КК України, задокументовано факт вимагання та отримання слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 неправомірної вигоди у розмірі 2600 доларів США від громадянина Нігерії ОСОБА_2 за вирішення питання про закриття кримінального провадження під № 0002714, розпочатого 05.10.2020 р. за ч. 2 ст. 286 КК України, та повернення раніше вилученого в рамках вказаного кримінального провадження у останнього автомобіля. 16.12.2021 р. позивача затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 1022 від 16.12.2021 р. призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських та керівництва Сумського РУП, що зокрема призвело до внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 368 КК України, та відсторонено позивача від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Висновками службового розслідування встановлено, що в провадженні ОСОБА_1 , як слідчого в складі групи слідчих, перебувало кримінальне провадження щодо громадянина Нігерії ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за ч. 3 ст. 286 КК України, у якого в рамках вищевказаного провадження вилучено належний йому автомобіль «Шкода Фабія». Близько 15.00 год. 16.12.2021 р., ОСОБА_1 , попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_2 , прибув у район мешкання останнього у місті Суми для одержання раніше обумовленої частини неправомірної вигоди. Перебуваючи у транспортному засобі ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_2 , яким позивач керував, рухаючись по вул. Білопільський шлях м. Суми, останній одержав другу частину неправомірної вигоди від ОСОБА_2 в розмірі 400 доларів США за сприяння у (вирішенні питання про повернення автомобіля «Шкода Фабія». Відразу після цього, ОСОБА_1 запропонував закрити кримінальне провадження № 0002714 за неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США, та одержав від останнього неправомірної вигоду у вказаній сумі у салоні зазначеного автомобіля, у зв`язку з чим був затриманий.

Крім того, 16.12.2021 р., у день затримання, перебував на службі та був задіяний до складу мобільної групи по здійсненню контролю за дотримання окремими суб`єктами господарювання посилених протиепідемічних заходів на території м. Суми, а саме в торгово-розважальному центрі «Мануфактура». Проте, позивач не приступив до несення служби, а самовільно поїхав на зустріч з фігурантом кримінального провадження, де був затриманий співробітниками ДБР та СБУ.

17.12.2021 р. позивачу вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми до нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також, під час службового розслідування виявлені порушення в кримінальних проваджень, які знаходилися в провадженні позивача, що свідчить про ігнорування позивачем вимог статті 2, частини 2 статті 9 та частини 1 статті 28 КПК України, а також пункту 2 розділу 2 посадової інструкції.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 17.01.2022 р., згідно якого встановлено, що факт зустрічі позивача з фігурантом кримінального провадження за вищевказаних обставин є порушенням Присяги поліцейського.

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 29 від 17.01.2022 р. за порушення службової дисципліни, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.4 наказу ГУНП від 02.02.2021 р. № 198, ч. 1, п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1 п. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 р. №1 179, а також порушення вимог п. 13 розд. 2 посадової інструкції та вимог п. 4 ч. 3 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилися у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України, невиконанні законного наказу керівника щодо забезпечення контролю за дотриманням окремими суб`єктами господарювання посилених протиепідемічних заходів 16.12.2021 р. на території м. Суми, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 18 о/с від 20.01.2022 р. "По особовому складу" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 20.01.2022 р.

Не погодившись із наказами відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 р. N 2337-VIII (в подальшому Дисциплінарний статут) встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно із ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (в подальшому Порядок № 893).

Розділом V Порядку № 893 встановлено порядок проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

Так, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до розділу VII Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179 (в подальшому Правила № 1179) встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу II Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно із ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовим розглядом встановлено, що під час проведення службового розслідування відносно позивача встановлено, що фактично висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був зроблений за результатами службового розслідування проведеного за фактом внесення відомостей до ЄРДР № 0000071 від 16.12.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу. Крім того, під час проведення службового розслідування встановлено, що 16.12.2021 р., у день затримання, ОСОБА_1 перебував на службі та був задіяний до складу мобільної групи по здійсненню контролю за дотримання окремими суб`єктами господарювання посилених протиепідемічних заходів на території м. Суми, а саме в торгово-розважальному центрі «Мануфактура». Проте, позивач не приступив до несення служби, а самовільно поїхав на зустріч з фігурантом кримінального провадження, де був затриманий співробітниками ДБР та СБУ.

Враховуючи тяжкість проступку та те, що наслідки проступку фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правильно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні службової дисципліни, що призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.4 наказу ГУНП від 02.02.2021 р. № 198, ч. 1, п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1 п. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 р. №1 179, а також порушення вимог п. 13 розд. 2 посадової Інструкції та вимог п. 4 ч. 3 ст. 1, ч. ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилися у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України, невиконанні законного наказу керівника щодо забезпечення контролю за дотриманням окремими суб`єктами господарювання посилених протиепідемічних заходів 16.12.2021 р. на території м. Суми, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим є законними та обґрунтованими.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача звільнено з посади не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, у зв`язку з чим оскаржувані накази відповідача обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 9, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 р. по справі № 480/2696/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 10.04.2023 року