Справа № 380/18164/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань залишення позову без розгляду
07 квітня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. розглянув клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, червня 2016 року та травня 2017 року, в якості базових місяців при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

Позов обґрунтований тим, що при нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період відповідач мав застосувати січень 2008 року, як базовий місяць для обчислення індексу споживчих цін, однак протиправно здійснив розрахунок у меншому розмірі.

Ухвалою від 22.12.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Також подав клопотання про закриття провадження у справі. Вказує, що судом вже приймалося рішення стосовно заявлених у цій справі позовних вимог. Оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому наявні підстави для закриття провадження у цій справі.

Вирішуючи клопотання суд керується таким.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до частини 3 статті 240 КАС України суд залишає позов без розгляду якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проаналізувавши вказані приписи КАС України з урахуванням доводів відповідача, суд розцінюєю подане стороною відповідача клопотання як клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд з`ясував таке.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2021 року №49 сержанта ОСОБА_1 , командира відділення пожежного взводу, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої бригади армійської авіації (по особовому складу) від 12.03.2021 №11-РС з військової служби у запас відповідно до підп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 12.03.2021.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із урахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року, а також не нарахування та невиплату різниці між сумою індексації, належної до виплати в лютому 2018 року, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксована сума індексації), за період з 01.03.2018 до 12.03.2021, протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

При звернені до суду ОСОБА_1 зокрема просив:

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача різницю між сумою індексації, належної до виплати в лютому 2018 року, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (фіксована сума індексації) за період з 01.03.2018 до 12.03.2021.

Суд враховує твердження відповідача, що заявлені позивачем вимоги у справі №380/18164/22 вже були предметом розгляду у справі №380/14942/21, однак зазначає наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №380/14942/21 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволений частково, зокрема зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.03.2021 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; у задоволенні інших вимог відмовлено.

У справі №380/14942/21 при вирішенні позовних вимог в частині про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, суд врахував наступне.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось сторонами у заявах по суті справи, відповідач жодних дій по фактичному нарахуванню позивачу певного розміру індексації не вчиняв.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

У даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачеві.

Тобто питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі, що розглядається позивач ж вважає, що вже саме після проведення нарахування індексації на виконання рішення суду у справі №380/14942/21, відповідач застосував не вірний базовий місяць чим порушив його права.

Враховуючи викладене, суд висновує, що оскільки у справі №380/14942/21 судом надавалася оцінка бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 взагалі (питання базового місяця не оцінювалося як передчасне), а у справі №380/18164/22 позивач вважає протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 року, червня 2016 року та травня 2017 року як базових місяців при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 вважати такі позовні вимоги тотожними в контексті приписів частини 3 статті 240 КАС України у суду підстав немає. Враховуючи викладене відсутні і підстави для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 238, 240, 241-243, 294, 295 КАС України суд,-

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статті 256 КАС України.

Ухвала з питань залишення позову без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравців О.Р.