Справа № 161/3917/23
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3917/23
Провадження № 2-а/161/123/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона 24 лютого 2023 року отримала поштою постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00005394 від 20 лютого 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності. Відповідно до вказаної постанови транспортний засіб IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , 18 січня 2023 року о 10 годині 07 хвилин на автодорозі М-19 (404 км + 577 м) здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу - 5,665 % (0,651 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь - 11,5 тон. Таким чином, її, ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач вказує, що 07 травня 2019 року між нею, ОСОБА_1 , та ПП «ВІО» укладено договір найму (оренди) транспортних засобів. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору транспортний засіб IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий у строкове платне користування ПП «ВІО», строк найму транспортного засобу до 07 травня 2025 року. З наведеного слідує, що належним користувачем транспортного засобу і особою, яка відповідальна за перевезення вантажів цим транспортним засобом є ПП «ВІО». На переконання позивача, притягнення до відповідальності власника транспортного засобу є безпідставним, оскільки автомобіль був переданий в оренду юридичній особі, а тому в спірних правовідносинах власник транспортного засобу не може мати статус відповідальної особи. ПП «ВІО» здійснює підприємницьку діяльність у сфері вантажних перевезень.

На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00005394 від 20 лютого 2023 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 13 березня 2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

21 березня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги, представник Державної служби України з безпеки на транспорті на спростування аргументів позову зазначає, що автоматичним запитом до ГСЦ щодо належного користувача транспортного засобу IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , установлено, що відповідальною особою є саме ОСОБА_1 . Зважаючи на наявність нотаріально посвідченого договору найму/оренди транспортних засобів, ані позивач, ані ПП «ВІО» не вжили жодних заходів для внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а тому, відповідальною особою є саме ОСОБА_1 . Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу та вимірювати навантаження, що припадає на кожну вісь транспортного засобу. Оскаржуваною постановою зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей 4; відстань між вісями 1-2: 5133 мм, 2-3: 7534 мм; 3-4: 1398 мм; навантаження на вісь 1 6366 кг; 2 14 466 кг; 3 - 2893 кг; 4 2979 кг; загальна маса 26 700 кг. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як це передбачено ДСТУ. Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Відсоток похибки залежить від класу точності приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювань навантаження на вісь. В оскаржуваній постанові застосована така формула розрахунку відсотку перевищення габаритно-вагових норм: % перевищення =(( Хфакт Хнорм похибка пристрою) / Хнорм * 100 %, де Хфакт фактично зафіксований прпаметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху. На переконання представника відповідача, оскаржувана постанова за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, адже містить необхідну інформацію, на підставі якої уповноваженою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

28 березня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 викладає власні міркування та аргументи на спростування доводів відзиву.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 19).

18 січня 2023 року о 20 год. 07 хв. на автодорозі М-19 404 км + 577 м, Тернопільська область, зафіксовано транспортний засіб IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За результатом фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В. О. винесено постанову від 20 лютого 2023 року серії АА №00005394, якою громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень (а. с. 16).

Оскаржуваною постановою зафіксовано, що відповідальна особа 18 січня 2023 року о 20 год. 07 хв. на автодорозі М-19 404 км + 577 м, Тернопільська область, допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу - 5,665 % (0,651 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь - 11,5 тон (а. с. 16).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Згідно з п.п. 11, 12 Порядку від 27.12.2019 року №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

За правилами п.п. 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

В оскаржуваній постанові наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Отже зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з обставин справи, суд враховує, що позивач є власником вантажного автомобіля IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому є суб`єктом правовідносин у сфері перевезень автомобільними дорогами, що відповідає вимогам ст.14-3 КУпАП.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що вона не є відповідальною особою у спірних правовідносинах з огляду на передачу нею транспортного засобу в оренду ПП «ВІО». З приводу таких аргументів позову суд зазначає таке.

За приписами ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Тобто за ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Позивач, будучи власником такого транспортного засобу, як того вимагає Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року №1145 (далі по тексту рішення - Порядок), не вжила заходів для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу для автоматизованого обліку.

Відповідно до п. 3 Порядку підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. У цьому Порядку термін заявники вживається у такому значенні: заявники - власник транспортного засобу (його представник за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належний користувач.

Суд відхиляє покликання позивача на Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджений постановою КМУ від 14 листопада 2018 року № 1197, оскільки такий не регулює спірні правовідносини у зв`язку з втратою чинності 13 січня 2023 року. Крім того, такі покликання сторони позивача не спростовують раніше наведені висновки суду.

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Зазначені норми права вказують на те, що саме з ініціативи власника до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вносяться відомості про належного користувача транспортного засобу.

Також суд ураховує, що матеріали справи не містять доказів звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Суд зазначає про необґрунтованість доводів позивача щодо того, що 08 травня ПП «ВІО» видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 на транспортний засіб IVECO EuroTech 190ЕЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 . Такі відомості не підтверджують реєстрацію права власності на вказаний транспортний засіб за ПП «ВІО», а саме свідоцтво видано для поїздки за кордон зі строком дії до 05 травня 2025 року. Тобто, це одноразове свідоцтво для здійснення поїздки за кордон, яке видане згідно п. 51 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, яке не свідчить про зміну власника транспортного засобу, або внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортним засобом.

Отже, суд вважає, що відповідач довів належними доказами допущення позивачем перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а відповідно і правомірність накладення адміністративного стягнення згідно із ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Виходячи із вказаних обставин справи та положень законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що враховані під час накладення стягнення показники вагового обладнання підтверджені належними доказами, а отже відповідачем доведено своє рішення на відповідність його критерію обґрунтованості та правомірності.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 10 квітня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь