Справа № 400/1149/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/1149/22

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Танасогло Т.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 на зазначене судове рішення подано до суду апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 КАС України, а саме без документу про сплату судового збору.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1, 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з викладеного, в даному випадку, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги становить 3 252,33 грн. за вимоги майнового характеру включаючи вимогу про стягнення моральної шкоди, яку позивачем (апелянтом) оцінено у 100 000,00 грн. (ціна позову 216 821,93 грн.).

Між тим, доказу сплати судового збору у визначені законодавством розмірі скаржник до скарги не додав, що свідчить про її невідповідність вимогам процесуального закону.

Зазначене апелянтом у вступній частині апеляційної скарги ро те, що судовий збір не справляється відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» є помилковим, оскільки пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як визначено у преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В свою черг у ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлено певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

В регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Виходячи з приписів ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про захист прав споживачів», тощо споживачем фінансових послуг за договором депозиту є вкладник, а виконавцем таких фінансових послуг є банк, який безпосередньо й несе відповідальність за неналежне надання цих фінансових (банківських) послуг, а тому пільги передбачені ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» має саме вкладник, звертаючись до суду з позовом, що пов`язаний з порушенням його прав за договором банківського вкладу.

Водночас, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги, оскільки відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», він є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Крім того, відповідно до частини третьої статті 3 цього ж Закону Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Відтак, Фонд не підпадає під категорію фінансової установи, яка під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів.

Отже, на фізичних осіб - вкладників комерційних банків під час дії тимчасової адміністрації не поширюється дія ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З зазначеного вбачається, що дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій (виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Вказана вище правова позиція апеляційного суду узгоджується з правовими висновками, яких дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року по справі №160/15864/20, відступивши від правового висновку, викладеного у попередній постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі №817/649/16.

За вказаного, апелянт має сплатити судовий збір за подання цієї апеляційної скарги та надати суду відповідний платіжний документ.

У відповідності з ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду у розмірі 3252,33 грн. повинно бути перераховано або внесено на рахунок: банк Казначейство України (ЕАП), код банку 899998; код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)"; відомча ознака "81" (Апеляційні адміністративні суди): рахунок UA1015758; отримувач - ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101; код за ЄДРПОУ отримувача 37607526.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням 10-денного строку для усунення виявлених недоліків.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке було заявлено скаржником в прохальній частині апеляційної скарги, то йому буде надано оцінку після надходження з Миколаївського окружного адміністративного суду матеріалів даної справи, оскільки доводи, викладені в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у справі № 400/1149/22 від 27.07.2022р., потребують перевірки з урахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 325 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 року у справі № 400/1149/22 - залишити без руху, надавши строк у 10 днів, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків, а саме: подати доказ сплати судового збору за подачу цієї апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали щодо надання доказів сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Танасогло Т.М.