Справа № 440/2655/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2655/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши заяву представника позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 14.03.2023 надійшов позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 6783,00 грн, застосованого на підставі рішень Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 26.12.2022 №№ 280/4833 та 281/4833 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 позовну заяву залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам частини третьої статті 161 КАС України. Для усунення недоліків позовної заяви позивачу надано строк упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Примірник ухвали суду доставлено в Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві 20.03.2023 о 18:43, що підтверджено довідкою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 продовжено Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Примірник ухвали суду доставлено в Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві 30.03.2023 о 15:07, що підтверджено довідкою.

10.04.2023 до суду надійшла повторна заява представника позивача про продовження строку для усунення недоліків, в якій ініціатор звернення зазначив, що Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві потребує додаткового часу для сплати судового збору за подання позовної заяви до суду з огляду на відсутність відкритих бюджетних призначень за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки".

Розглянувши подану заяву, суд дійшов такого висновку.

Статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху щодо сплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

У поданій заяві, окрім посилання на неможливість проведення платежів та майновий стан позивача, викликаний режимом воєнного стану в Україні, контролюючий орган не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору; не надано відповідні докази.

Подібний підхід застосований Верховним Судом в ухвалі від 16.02.2023 у справі №420/3543/22.

За вказаних обставин, суд вважає, що у позивача було достатньо часу для сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі та надання платіжного документа про таку сплату. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід зазначити, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з позовною заявою, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Отже, особа, яка має намір звернутись до суду з позовною заявою, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Такий висновок наведений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №560/6797/20.

Заявник не надав суду доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону в частині сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви представника позивача про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 5, 118, 121, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Пузира Ігоря Володимировича про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба