Справа № 380/5559/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5559/23
провадження № П/380/5611/23
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ЗА ПРАВИЛАМИ ЗАГАЛЬНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

07 квітня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 380/5559/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові (вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Державного бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові щодо непроведення нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки ОСОБА_1 за 2021-2022 роки, в загальній кількості 56 діб.

- зобов`язати Державне бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки за 2021-2022 роки, в загальній кількості 56 діб.

Ухвалою судді від 29 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

06 квітня 2023 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача вказує, що спір у цій справі стосується покладення на ТУ ДБР у м. Львові фінансового зобов`язання з виплати компенсації за невикористану відпустку, що в свою чергу може мати вплив на виконання відповідачем інших фінансових зобов`язань, зокрема щодо виплати грошового забезпечення (заробітної плати) іншим працівникам.

Крім того, в залежності від установленого має бути сформована судова практика з цього питання, оскільки питання виплати працівникам Державного бюро розслідувань компенсації за невикористану відпустку на законодавчому рівні не є достатньо чітко врегульовані і навпаки, чинне законодавство визначає можливість виплати компенсації виключно у році звільнення.

Наведені вище обставини не дозволяють віднести справу, яка розглядається, до категорії справ незначної складності, оскільки її складність обумовлена великою кількістю питань, які мають бути вирішені під час її розгляду, а також значенням справи для сторін та можливістю покладення на державу майнового тягаря щодо виплати компенсації за невикористану відпустку, а також необхідністю формування відповідної судової практики.

Як наслідок, всебічний, повний і об`єктивний розгляд цієї справи є неможливим без проведення підготовчого провадження та виконання завдань підготовчого провадження, визначених у частині другій статті 173 КАС України, а тому розгляд справи слід здійснювати за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викладене просить суд проводити розгляд справи № 380/5559/23 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Вирішуючи заяву представника відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз наведених норм права вказує, що будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, за винятком справ, зазначених у частині четвертій статті 257 КАС України. При цьому, вирішуючи питання про те, за правилами якого провадження (спрощеного чи загального) здійснюватиметься розгляд конкретної справи, суд має враховувати вимоги частини третьої статті 257 КАС України.

Частиною четвертою статті 257 КАС України визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Вищенаведений перелік справ, які належить розглядати виключно у порядку загального позовного провадження, визначений частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України, є вичерпним, а отже будь-які інші справи, у спорах, не встановлених цим переліком можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Ця адміністративна справа, зважаючи на предмет спору, не входить до переліку справ, який визначений частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України, а тому може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо посилань представника відповідача на те, що значення розглядуваної справи для відповідача є суттєвим, зокрема через можливість покладення на державу майнового тягаря виплати грошової компенсації за невикористану відпустку, суд зазначає, що ця категорія (значення справи для сторони) є суто оціночною та в контексті вирішення питання про вид провадження справи (спрощене чи загальне) повинна враховуватися також у сукупності з іншими критеріями, які встановлені частиною третьою статті 257 КАС України. Більше того, суд відзначає, що будь-яка справа для сторони має значення, незалежно від предмета спору та правовідносин, які в межах цієї справи виникли між сторонами.

Щодо необхідності формування відповідної судової практики суд зазначає, що відповідач вправі висловити свою позицію по суті спору у передбачених КАС України заявах по суті справи, яка буде врахована судом при прийнятті рішення у цій справі.

Крім того, варто зауважити, що практика Європейського суду з прав людини щодо гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Суд також звертає увагу на те, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до частини четвертої статті 260 КАС України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ураховуючи те, що ця адміністративна справа відповідно до вимог частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається без повідомлення та виклику учасників справи, зважаючи на відсутність необхідності їх виклику для надання пояснень з огляду на предмет позову та обставини справи, підстави для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням відсутні.

З огляду на викладене заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями, 12, 243, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Повний текст ухвали складено 07 квітня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.