Справа № 520/11916/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 р. № 520/11916/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 протиправною.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 починаючи з 23.09.2022 року.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору.

4. Допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 протиправною та такою, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 починаючи з 23.09.2022 року.

Ухвалою суду від 26.12.2022 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 05.01.2023 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах відповідач діяв в межах чинного законодавства України та не порушував права позивача на пенсійне забезпеченя.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.07.2021 року звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пп.2 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №34 від 09.07.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вказаним рішенням було встановлено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 10 місяців 10 днів, з них на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 стаж позивача складає 1 рік 8 місяців.

До страхового стажу не зараховані наступні періоди: за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 20.08.1990 року по 29.12.1990 року, оскільки відсутній наказ про прийняття на роботу; з 31.10.1996 року по 14.01.1997 року, оскільки відсутня сканкопія сторінки з датою наказу про звільнення; за трудовою книжкою НОМЕР_2 з 22.11.1989 по 28.06.1989, оскільки період часу між датою звільнення та датою наказу про звільнення минуло більше місяця.

Крім того період роботи з 01.04.1999 року по 30.12.2005 року до страхового стажу не враховано як пільговий, оскільки невірне посилання на постанову КМУ (необхідно на 36 замість 162), страховий стаж з 12.03.1997 року по 21.04.1997 року до страхового стажу не враховано як пільговий, оскільки в довідці не зазначено, що атестація за 1997 рік проводилась вперше.

23.09.2022 через веб-портал Пенсійного фонду України ОСОБА_1 , повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах список №2 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №34 від 30.09.2022 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Суд зазначає, що Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №34 від 30.09.2022 року було встановлено, що страховий стаж позивача становить 35 років 1 місяць 10 днів, з них на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 стаж позивача складає 1 рік 8 місяців.

Підстави для відмови в задоволенні заяви позивача від 23.09.2022 року були визначені тиж самі, що і в рішенні Рішенні головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №34 від 09.07.2021 року.

Окрім іншого судом встановлено, що відповідно до відомостей з трудових книжок НОМЕР_2 від 05.10.1981 року та НОМЕР_1 від 17.08.1990 року ОСОБА_1 в періоди з 17.10.1984 року по 22.04.1985 року, з 24.04.1985 року по 01.07.1987 року (військова служба), з 19.08.1987 року по 01.11.1987 року, з 16.11.1987 року по 14.11.1988 року, з 22.11.1988 року по 28.06.1989 року, з 25.10.1989 року по 20.12.1989 року, з 19.06.1990 року по 12.07.1990 року, з 16.08.1990 року по 16.08.1990 року, з 01.01.1991 року по 12.04.1991 року, з 18.02.1993 року по 16.04.1993 року, з 28.02.1996 року по 27.04.1996 року, з 20.05.1996 року по 17.06.1996 року, з 29.07.1996 року по 16.09.1996 року, з 31.10.1996 року по 14.01.1997 року, з 12.03.1997 року по 21.12.1998 року, з 01.04.1999 року по 30.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 02.07.2019 року, з 03.07.2019 року по 24.09.2020 року працював газоелектрозварником та електрозварником, тобто на роботах, які є з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2.

Також робота позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 підтверджують наступні документи, а саме:

1) Довідка №35-20-05, №35-20-04/1, накази про прийняття, переведення та звільнення, Особова карта, Наказ №104 «Про атестацію робочого місця з Переліками робочих місць яким підтверджено право на пільгову пенсію.

2) Довідка №2-7, №3-7 Наказ №46, №168 «Про атестацію робочого місця з Переліками робочих місць яким підтверджено право на пільгову пенсію.

3) Довідка №7102, Наказ про прийняття, Наказ №47 «Про атестацію робочого місця.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII в редакції на момент призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (після серпня 1991 року).

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 210, передбачено професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Таким чином суд зазначає, що електрогазозварювальник та газоелектрозварювальник є тотожними поняттями та професіями, а тому професія позивача входить до зазначеного переліку.

Отже, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 17.10.1984 року по 22.04.1985 року, з 24.04.1985 року по 01.07.1987 року (військова служба), з 19.08.1987 року по 01.11.1987 року, з 16.11.1987 року по 14.11.1988 року, з 22.11.1988 року по 28.06.1989 року, з 25.10.1989 року по 20.12.1989 року, з 19.06.1990 року по 12.07.1990 року, з 16.08.1990 року по 16.08.1990 року, з 01.01.1991 року по 12.04.1991 року, з 18.02.1993 року по 16.04.1993 року, з 28.02.1996 року по 27.04.1996 року, з 20.05.1996 року по 17.06.1996 року, з 29.07.1996 року по 16.09.1996 року, з 31.10.1996 року по 14.01.1997 року, з 12.03.1997 року по 21.12.1998 року, з 01.04.1999 року по 30.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 02.07.2019 року, з 03.07.2019 року по 24.09.2020 року відносяться до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 233/1254/17, від 07.03.2018 № 233/2084/17, від 12.09.2018 № 673/283/17, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач з 24.04.1985 року по 01.07.987 року проходив строкову службу у Збройних силах СРСР. Станом на момент призову позивача на строкову військову службу, позивач працював за спеціальністю газоелектрозварника (з 01.09.1984 року по 22.04.1985 року), а тому період строкової служби у Збройних силах з 24.04.1985 року по 01.07.987 року має бути зарахований до його пільгового стажу.

Також суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зроблено висновок про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе, задля належного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 23.09.2022 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2, то в цій частині вимог слід відмовити, оскільки, як було встановлено вище 02.07.2021 року позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пп.2 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №34 від 09.07.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

23.09.2022 через веб-портал Пенсійного фонду України ОСОБА_1 , повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах список №2 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №34 від 30.09.2022 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Таким чином суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не відмовляло ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, а отже зазначена вимога є такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги допустити негайне виконання рішення суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 371 КАС України, суд може звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Оскільки позовні вимоги не стосуються стягнення суми боргу, суд приходить до висновку, що зазначена норма в цьому випадку не може бути застосована.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.09.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.