Справа № 400/8446/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р. № 400/8446/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за участю секретаря судового засідання Задніпрянець М.Б., представників позивача Бойчука М.В. і Сторчака П.О., представника відповідача Слюсаренко О.В. у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фермерського господарство "Ю Л І Я", с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2021 № 15, № 15, № 15, рішення від 28.08.2021 № , № 15, вимоги від 28.08.2021 № Ю-7261,
ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Ю Л І Я» (далі Господарство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 15;

визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 15;

визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 15;

визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 15;

визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Управлінням рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № ;

визнати протиправною та скасувати сформовану 28.08.2021 Управлінням вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-7261.

На обґрунтування позовних вимог Господарство вказало, зокрема, на недоведеність висновків про порушення Господарством норм Податкового кодексу України та Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464). Також позивач вказав, що посадові особи Управління вийшли за межі предмету перевірки.

Управління подало відзив (т. 1, арк. 141-146), в якому заперечило позов.

У відповіді на відзив (т. 1, арк. 164-171) Господарство додатково вказало на те, що Управління провело перевірку незаконно.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (т. 2, арк. 34-37).

Детальна інформація щодо судових засідань міститься в ухвалі від 23.01.2023 (т. 2, арк. 100-101).

Ухвалою від 15.02.2023 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду (т. 2, арк. 128-129).

В судовому засіданні представники Господарства вимоги адміністративного позову підтримали, представник Управління просила відмовити у його задоволенні.

Як встановлено судом, у липні 2021 року Управління, з посиланням на підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункт 75.1 статті 75, статтю 77, пункт 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, провело документальну планову виїзну перевірку Господарства «… з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, державного мита за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, військового збору за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2021 …», результати якої оформило актом від 23.07.2021 № 5378/14-29-07-15/30951197 (далі Акт, т. 1, арк. 55-107, 148-148, 149-150, 151).

Згідно з Актом, перевіркою було встановлено:

1. Порушення Господарством пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, пункту 3.1, пункту 3.2 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», що призвело до подання у 2017-2020 роках Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) не в повному обсязі та з недостовірними відомостями.

2. Порушення Господарством підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб під час виплати заробітної плати за період з червня 2017 року по липень 2020 року на загальну суму 4 316,22 грн

3. Порушення Господарством підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до неперерахування податку га доходи фізичних осіб під час виплати орендної плати за паї в сумі 644 403,78 грн, та несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб під час виплати орендної плати за паї на загальну суму 1 584 453,89 грн. Сума боргу на дату складання акта перевірки 528 983,40 грн.

4. Порушення Господарством пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного перерахування за період з липня 2017 року по січень 2021 року військового збору в сумі 94 461,37 грн.

5. Порушення Господарством пункту 1 частини другої статті 6, частини п`ятої, частини тринадцятої статті 8 Закону № 2464, що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 812,46 грн, у тому числі:

заниження єдиного внеску, нарахованого особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), на суму 1 049,87 грн (по 349,96 грн у січні, лютому та березні 2021 року);

завищення єдиного внеску працюючим інвалідам на суму 237,41 грн (по 79,14 грн у січні, лютому та березні 2021 року).

28.08.2021 Управління:

1. Прийняло податкове повідомлення-рішення № 15 (т. 1, арк. 24-25), яким, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, абзаців першого, другого пункту 119.1 статті 119 Податкового кодексу України, наклало на позивача штраф в сумі 1 020 грн.

2. Прийняло податкове повідомлення-рішення № 15 (т. 1, арк. 28-20), яким, на підставі підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, абзацу першого пункту 1251.1, пункту 1251.2 статті 1251 Податкового кодексу України, наклало на позивача штраф в сумі 1 023,54 грн та нарахувало пеню в сумі 13,56 грн.

3. Прийняло податкове повідомлення-рішення № 15 (т. 1, арк. 15-23), яким, на підставі підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, абзацу першого пункту 1251.1, пункту 1251.2 статті 1251 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Господарства з податку на доходи фізичних осіб на 1 191 783,03 грн, з яких 529 983,40 грн податкове зобов`язання, 331 784,69 грн штрафні (фінансові) санкції (штрафи), 331 014,94 грн пеня.

4. Прийняло податкове повідомлення-рішення № 15 (т. 1, арк. 31-36), яким, на підставі підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, абзацу першого пункту 1251.1, пункту 1251.2 статті 1251 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Господарства з військового збору на 22 670,51 грн, з яких 17 383,75 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), 5 286,76 грн пеня.

5. Прийняло рішення № (т. 1, арк. 37, 39) про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого внеску, яким, на підставі пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464, наклало на позивача штраф в сумі 406,23 грн.

5. Сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-7261 (т. 1 арк. 38), в якій вказало про недоїмку позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 812,46 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податковим повідомленням-рішенням, відповідно до підпункту 14.1.157 Податкового кодексу України, є письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Як вказано у підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до чинної у серпні 2021 року (дати податкових повідомлень-рішень) редакції пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зкеншення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3);

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом (підпункт 54.3.5).

Згідно з пунктами 2, 6, 7 частини першої статті 13 Закону № 2464, податкові органи мають право:

проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України;

застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом;

стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Частиною четвертою статті 25 Закону № 2464 встановлено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом першим частини чотирнадцятої статті 25 Закону № 2464, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політики, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Інформацію про допущені позивачем порушення відповідач отримав під час податкового контролю (підпункт 72.1.5 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України).

Як вказано у пунктах 61.1 та 61.2 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Одним із способів здійснення податкового контролю, відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, самостійне визначення контролюючим органом (шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень) сум грошових зобов`язань, формування та надіслання платнику єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, прийняття рішення про нарахування пені за застосування штрафів у зв`язку з порушеннями платником єдиного внеску вимог Закону № 2464, є законними, якщо відповідна інформація була отримана за результатами перевірки, що була призначена та проведена згідно з нормами Податкового кодексу України.

Управління призначило і провело документальну планову перевірку (стаття 77 Податкового кодексу України) в період дії запровадженого пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України мораторію.

Відповідно, Акт (документ, що підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати) не є допустимим доказом.

У частині першій статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно з частиною другою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки інші належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження допущених позивачем порушень відсутні, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених Законом № 2464.

У запереченнях Управління вказало, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», яка набрала чинності 09.02.2021(далі Постанова № 89), було дозволено проведення, в тому числі, документальних перевірок юридичних осіб.

З цього приводу суд зазначив, що, згідно зі статтею 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Отже, Постанова № 89 не змінила і не могла змінити пункт 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Податкового кодексу України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Постанова № 89 не є нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі та на виконання Податкового Кодексу України, тому не є частиною податкового законодавства.

Суд при вирішенні спору врахував позицію Верховного Суду (викладену, зокрема, у постановах від 22.02.2022 у справі № 420/12589/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21, від 17.05.2022 у справі № 520/592/21, від 06.07.2022 у справі № 360/1182/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21) щодо оцінки правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами незаконно проведеної перевірки.

Так, у постанові від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21 Верховний Суд зазначив: «… перевірка під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону. Оскільки встановлений у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок імперативно забороняє контролюючому органу її проводити, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції у цій справі про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з огляду на допущені контролюючим органом процедурні порушення відповідає правильному застосуванню норм права і завданню адміністративного судочинства …».

В даному випадку, на думку суду, не йдеться про процедурні порушення, які певним чином нівелюються фактом допуску платником посадових осіб контролюючого органу до перевірки, та які (порушення) мають оцінюватися судом з огляду на те, чи вплинули вони (або об`єктивно могли вплинути) на результати перевірки.

Суд встановив, що Управління провело перевірку за прямої заборони на її проведення, тому з`ясування того, чи діяв відповідач згідно зі статтями 75, 77, 81, 82 Податкового кодексу України, не має значення.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 15.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 15.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 15.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 15.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № .

Визнати протиправною та скасувати сформовану 28.08.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-7261.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) на користь Фермерського господарства "Ю Л І Я" (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ідентифікаційний код: 30951197) судовий збір у сумі 18 265,94 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 10.04.2023.

Суддя В.В. Птичкіна