Справа № 646/713/23
Суддя: Барабанова В. В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/713/23
№ провадження 2-а/646/16/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.23 м.Харків

Червонозаводський районний суду м. Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Хілінського М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД№355183 від 11.02.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст.126 КУпАП, винесеної інспектором роти 3 взводу 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Нетребко Є.М.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідно до ч. 1-1 Постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» чітко визначено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В.Відповідно до тимчасового дозволу наданого інспектором поліції серії DT №254529 від 11.02.2023 позивачу дозволено керування транспортними засобами категорії «В» та «С». Відповідно до Постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на категорії: «В» - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми; «С» - автомобілі, для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса яких не перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Тим самим позивач мав право керування транспортним засобом «FordTransit», так як мав відповідну категорію та право на таке керування, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що склад об`єктивної сторони правопорушення передбачає коли водій не пред`явив електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, але враховуючи, що інспектор вимагав виключно паперовий вигляд документу, це виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП так як позивач мав полюс в електронному вигляді.

Позивач зазначає, що з постановою не згоден, з висновком відповідача не згоден, так як Правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, про його час та місце повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

Представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просив відмовити у їх задоволенні.

На обґрунтування відзиву на адміністративний позов зазначено, що позивачем допущено порушення вимог безпеки дорожнього руху передбаченого п. 2.1.Ґ, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанови КМУ №340 від 08.05.1993, що підтверджується наступним: під час спілкування з позивачем поліцейський ОСОБА_2 попросив надати документи відповідно до п. 2.1 ПДР, а також протокол обов`язкового технічного контролю на транспортний засіб, проте ОСОБА_1 повідомив, що у нього немає страхового полісу та протоколу ОТК на транспортний засіб «FordTransit», н.з. НОМЕР_1 (відео 1 з бодікамери). Поліцейським жодним чином не конкретизував у якій формі має бути надано страховий поліс на транспортний засіб, що підтверджується відеоматеріалами спілкування з ОСОБА_1 . Крім того, позивач так і пред`явив страховий поліс на транспортний засіб навіть після завершення розгляду справи. Відповідальність за дане порушення, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також зазначено, що відповідно до реєстраційної картки транспортний засіб «FordTransit», номерний знак НОМЕР_1 за категорією відноситься до автобусів з кількістю місць сидіння 7 (копія витягу реєстраційної картки додається). Тобто для керування таким транспортним засобом водієві необхідно мати посвідчення категорії D1. Проте, беручи до уваги той факт, що у позивача посвідчення водія зразка, що видавалося з 2000 по 2022 роки, йому необхідно мати посвідчення водія категорії D. З метою надання до суду підтвердження того, що позивач не має права керування тз категорії D та D1, представником ДПП до ТСЦ МВС №5341 було направлено запит щодо отримання посвідчення водія на право керування ТЗ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням відповідних категорій та дати отримання. Згідно з наданою відповіддю з ТСЦ МВС №5341 ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.06.2000 у якому відкриті категорії В та С (копія запиту та відповідь на нього додається). Відповідальність за таке порушення передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з допущенням порушення та з урахування положень ст. 36 КУпАП відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №355183 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 3400,00 грн.

Щодо підстав зупинки транспортного засобу позивача, від 24.02.2022 по всій території України №64/102 введено воєнний стан, а отже вступає в силу Постанова КМУ №1456 від 29.12.2022. Відповідно до порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затверджений постановою КМУ від 29.12.2021 №1456. Згідно п. 10 вказаного порядку уповноважена особа має право зупиняти ТР в разі, зокрема проїзду ТЗ через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Таки чином, жодних порушень з боку інспектора щодо зупинки транспортного засобу позивача здійснено не було.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, тому судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 лютого 2023 року інспектором роти 3 взводу 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Нетребко Є.М. винесено постанову серія БАД№355183 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч.1, 2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно вказаної постанови 11.02.2023 на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський, 395 км керував транспортним засобом «FordTransit», н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та не мав при собі поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1Ґ, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанови КМУ №340 від 08.05.1993.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина 6 статті 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі частинами першою, другою статті 126 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про зазначені адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 2.1ґ) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;

автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;

автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Правила дорожнього руху України передбачають (п.2.13), що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ).

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що водіям з відкритою категорією В:надано право керування составом транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів, а з категорією С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Позивачем не долучено належними чином завірену копію свідоцтва про власності на транспортний засіб «Ford Transit», н.з. НОМЕР_1 . При цьому згідно копія витягу реєстраційної картки, що надана відповідачем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 за категорією відноситься до автобусів з кількістю місць сидіння 7 (додається). Тобто, враховуючи вищенаведені норми законодавства, для керування таким транспортним засобом водієві необхідно мати посвідчення категорії D1.

При цьому згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №5341 від 15.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.06.2000, відкриті категорії «В,С». Вказане також не заперечується позивачем.

Крім того посилання позивача на ч. 1-1 Постанови КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», згідно якої визначено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В, є необґрунтованими, оскільки не передбачають право водія с категоріями В,С допуск до керування транспортними засобами D1.

У зв`язку з чим, суд погоджується із доводами відповідача про те, що категорія D1 є необхідною. Проте, беручи до уваги той факт, що у позивача посвідчення водія зразка, що видавалося з 2000 по 2022 роки, йому необхідно мати посвідчення водія категорії D. В даній справі реєстраційні документи на транспортний засіб підтверджують те, що транспортний засіб, яким керував позивач, є автобусом з кількістю місць сидіння 7, що вимагало від позивача відкриття необхідної категорії D1 або наявності категорії D посвідчення водія 2000 року.

Крім того, щодо посилань позивача на відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.4-а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР України), на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1-ґ ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Посилання позивача на те, що інспектор вимагав виключно паперовий вигляд документу, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, спростовується обставинами зазначеними у відзиві відповідача, а також долученими до нього матеріалами, зокрема відеозапису бодікамер, згідно яких поліцейський жодним чином не конкретизував у якій формі має бути надано страховий поліс на транспортний засіб, та те, що позивач так і пред`явив страховий поліс на транспортний засіб навіть після завершення розгляду справи.

Щодо посилання позивача про відсутність причин для його зупинки, згідно п. 10 постанови КМУ від 29.12.2021 №1456 уповноважена особа має право зупиняти ТЗ в разі, зокрема проїзду ТЗ через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Таки чином, жодних порушень з боку інспектора щодо зупинки транспортного засобу позивача здійснено не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи приписи наведених положень чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржена у даній справі постанова про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає стаття 19 Конституції України.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, то сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя: В.В. Барабанова