Справа № 320/11733/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Приватного підприємства «Автомагістраль» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,

ВСТАНОВИВ

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ПП «Автомагістраль», застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 року залишено без розгляду заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ПП «Автомагістраль», у зв`язку з порушенням строку для звернення до суду з цією заявою.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року без змін.

Представник ПП «Автомагістраль» - адвокат Глущенко А.М. 24.02.2023 року звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом із зазначеною заявою, представник звернувся із клопотанням про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на правову допомогу, яке обґрунтовано тим, що відповідачу не було відомо про прийняття постанови саме в судовому засіданні 16.02.2023 року та про її зміст. Зазначив, що не мав об`єктивної можливості надати суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дати ухвалення постанови апеляційного суду, оскільки зміст та дата постанови стали відомі представнику лише 20.02.2023 року із ЄДРСР.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, грн., представник зазначив, що оскільки спір виник через неправильні дії позивача, то в силу положень частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відповідача підлягають стягненню з позивача.

Від позивача до суду 15.03.2023 року надійшло клопотання/заява про залишення без задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення. Зазначено, що відповідач був обізнаний із розглядом та результатом розгляду апеляційної скарги, оскільки останній зареєстрований в системі «Електронний суд» та отримував усі процесуальні документи через електронний кабінет. Таким чином, на думку позивача, останнім днем на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та надання відповідних доказів понесення судових витрат було 22.02.2023, однак останній пропустив зазначений строк.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, позивач заперечив та зазначив, що при визначенні суми відшкодування треба враховувати критерії реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп.пп. б, в п. 4 частини першої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями п. 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За правилами частини першої, третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, основними умовами для прийняття додаткового рішення про відшкодування відповідачу судових витрат є наявність доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, представником ПП «Автомагістраль» 16.02.2023 року було подано до суду апеляційної інстанції заяву про подання доказів про розмір судових витрат відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Однак, представник відповідача із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а також наданням відповідних доказів понесення судових витрат звернувся лише 24.02.2023 року через систему «Електронний суд», що свідчить про пропущення строку, передбаченого частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання представника про поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться докази повідомлення відповідача про розгляд апеляційної скарги 16.02.2023 року, а саме відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Також в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, згідно якої вбачається, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 року було надіслано одержувачу ПП «Автомагістраль» в його електронний кабінет та доставлено до електронного кабінету 16.02.2023 року о 18:44.

Відтак, починаючи з 17.02.2023 року відповідач дізнався або повинен був дізнатися про ухвалення рішення у даній справі та, відповідно, виникнення у нього права подання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Таким чином, колегія судді не приймає доводи представника відповідача про те, що про повний текст постанови суду апеляційної інстанції останній дізнався лише 20.02.2023 року із ЄДРСР.

З огляду на зазначене та враховуючи норми чинного законодавства, відсутні підстави для поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат.

За таких обставин до заяви представника ПП «Автомагістраль» про ухвалення додаткового рішення у справі щодо понесених в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу, підлягають застосуванню правові наслідки, що передбачені абз. 3 частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 139, 143, 243, 252, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання представника Приватного підприємства «Автомагістраль» - адвоката Глущенко Ангеліни Миколаївни про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена в повному обсязі 11 квітня 2023 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко