Справа № 300/1224/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2023 р. справа № 300/1224/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. щодо винесення постанови від 09.03.2023 ВП №69760076 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн протиправними;
- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. від 09.03.2023 ВП №69760076 про накладення на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. перебуває виконавче провадження №69760076 щодо виконавчого листа №300/6509/21, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом. Так, згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 300/6509/21, яке набрало законної сили 05.01.2022, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на підставі вказаної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів. Під час виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 гривень за невиконання боржником рішення суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Розгляд справи призначено на 11.04.2023.
Також вказаною ухвалою витребувано у відповідача копії матеріалів виконавчого провадження №69760076.
У судове засідання, призначене на 11.04.2023 сторони не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві.
Від відповідача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У вказаному клопотанні проти позову заперечив, зазначивши, що дії державного виконавця є правомірними.
Згідно із частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, з урахуванням приписів статті 229 КАС України, наявні всі процесуальні підстави розглянути адміністративну справу № 300/1224/23 без здійснення звукозапису технічними засобами. Потреби заслухати свідка чи експерта немає. До того ж, ураховуючи норми статей 4, 194, 205, 268 КАС України, суд вважає за можливе здійснити розгляд цієї адміністративної справи на підставі наявних у ній доказів, за відсутності представників сторін, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та вивчивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 300/6509/21, яке набрало законної сили 05.01.2022, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 05.03.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 28.01.2022 видано виконавчий лист №300/6509/21, на підставі якого 06.09.2022 відповідачем відкрито виконавче провадження № 69760076.
09.03.2023 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З прийнято постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання судового рішення.
Вважаючи дії щодо винесення спірної постанови неправомірними, а постанову такою, яку слід скасувати, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (далі Закон №1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ).
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно зі змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Стаття 63 Закону №1404-VІІІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Частиною 1 вказаної статті Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Частина 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Так, виносячи оскаржувану постанову від 09.03.2023, державний виконавець визначив єдину мотивацію наступного змісту "рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії на підставі довідки пр розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з урахуванням проведених платежів боржником не виконано".
Будь-якого іншого змісту правової оцінки, яка слугувала підставою для винесення оскаржуваного рішення така постанова не містить.
На переконання суду, такий зміст мотивувальної частини рішення суб`єкта владних повноважень є неприпустимим проявом неналежної поведінки та не відповідає жодній із ознак, які характеризують нормативно-правовий акт індивідуальної дії.
Розкриття посадовою особою суб`єкта владних повноважень короткого змісту мотивів та аргументів прийняття рішення, із посиланням на фактичні обставини, є обов`язком, а не правом. При цьому, відсутність будь-якої мотивації, із зазначенням лише висновку рішення, є свавільною поведінкою посадової особи, якій державою делеговані повноваження вчиняти владну управлінську функцію.
Окрім цього, суд зазначає, що предметом виконання у виконавчому провадженні є виконавчий лист у справі 300/6509/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з урахуванням проведених платежів.
Із вказаного вбачається, що відповідач, при примусовому виконанні рішення суду, зобов`язаний перевірити дві обставини, чи мало місце після ухвалення рішення у справі (набрання ним законної сили) реальне вчинення органом пенсійного забезпечення дій/прийняття рішень в частині:
- перерахунку з 01.04.2019 по день виконання судового рішення пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019;
- нарахування і виплати перерахованого та недоплаченого з 01.04.2019 розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.
Виходячи із вказаного, суд констатує, що позивачем 23.02.2022 добровільно (без втручання органів державної виконавчої служби) вчинено весь обсяг дій і прийнято достатньо правових рішень, якими до 06.09.2022 (день відкриття виконавчого провадження №69760076) забезпечено виконання рішення суду у справі №300/6509/21 від 28.01.2022.
Відповідно до висновків Верховного Суду України від 26.05.2015 у справі №21-199а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення на боржника штрафу ще більше ускладнює його фінансове становище, а тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.
Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у цій справі, є достатньо справедливим.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу на відповідача в розмірі 5100,00 суперечать частині 1 статті 75 "Про виконавче провадження", а тому оскаржувана постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. від 09.03.2023 ВП №69760076 є протиправною та належить до скасування.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 271, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. щодо винесення постанови від 09.03.2023 ВП №69760076 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн протиправними.
Cкасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Леськів Л. З. від 09.03.2023 ВП №69760076 про накладення на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя Гомельчук С.В.