Справа № 209/773/23
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 209/773/23
Провадження № 2-а/209/10/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" квітня 2023 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обм. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У поданому позові ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюка Я.І. від 07.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення РАП №00096361 до повідомлення серія ІД№ 01036268. В обґрунтування доводів позову вказує на те, що 08.09.2022 року на лобовому склі автомобіля Chevrolet Kalos д/з НОМЕР_1 вона виявила повідомлення інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюка Я.І. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1КУпАП. Згідно змісту постанови серії ІДО 1036268 в режимі фото/відео зйомки було зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Chevrolet НОМЕР_1 08.09.2022 о 13:30:55, м. Дніпро, вул. Столярова 3 та накладено штраф в розмірі 340 гривень. Вважає, що дана постанова є протиправною, оскільки правил стоянки вона не порушувала, та проїзна частина де вона припаркувалася є тротуаром, в розумінні п.1.10 розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, на прилеглій частині території до будинку АДРЕСА_1 відсутня відповідна розмітка синього кольору, інформаційні знаки про можливість і порядок надання послуги мобільного паркування та паркувальний автомат, які б давали водію можливість сприймати таку територію як майданчик для платного паркування, тому просить задовольнити її позов.

Ухвалою суду від 06 березня 2023 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 06 квітня 2023 року о 10.00 годині.

Позивач в судове засідання з`явилася, позов підтримала, просить скасувати вищезазначену постанову, провадження по справі закрити згідно обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву /а.с. 30-38/, згідно якого позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки інспектором зафіксовано порушення правил дорожнього руху та в постанові серії ІДО 1036268 зазначено, що ОСОБА_1 здійснила стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги підпункту б) п. 15.10. ПДР. Зупинка була здійснена безпосередньо на тротуарі, а не на його краю, як зазначає позивач, місце, де була здійснена зупинка не було позначено відповідними дорожніми знаками, на підтвердження чого долучив фотознімки. Транспортний засіб позивача підчас вчинення правопорушення був припаркований безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуарі, який примикає до проїзної частини, а отже й відсутня одна з умов для застосування винятку, що міститься в п.п. «в» п.15.10 ПДР. Для того щоб розмістити транспортний засіб у такий спосіб, водієві необхідно здійснити рух тротуаром, спричинивши загрозу життю та здоров`ю пішоходів, що є порушенням вимог пункту 11.13 ПДР, яким забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Судом встановлено, що згідно з постановою серії РАП №00096361 від 07.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюк Я.І. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 08.09.2022 року о 13 годині 30 хвилин транспортним засобом «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушено правило зупинки, стоянки, паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Столярова, 1, а саме здійснено стоянку на тротуарі (у місці не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 ПДР., що підтверджується копією постанови /а.с. 17/.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою і третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 197, 198 цього Кодексу (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - з накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти (станом на дату винесення спірної постанови) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху (надалі - ПДР) затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом б) п. 15.10. ПДР встановлено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до п. 1.10. ПДР визначено: тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном; проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів; стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Пункт 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Суд, оглядаючи фотоматеріал, що був долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву /а.с.36/ встановив, що транспортний засіб позивачки не знаходиться на тротуарі, а знаходиться на площі, яка не є тротуаром, а також не прилягає до проїзної частини. Тобто, посилання позивача, на норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР, якими визначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, знайшли своє підтвердження в матеріалаїх адміністративної справи та вказують, що її автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху, для руху пішоходів залишалось більше 2 м, відтак, відсутній факт порушення ПДР, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, на підставі ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, а позивач сплатив судовий збір у розмірі 496,20 гривень, він підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради .

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ) до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (місце знаходження м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.75) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовільнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мартинюка Ярослава Івановича від 07.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00096361 до повідомлення серія ІД №01036268.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (код ЄРДПОУ 42403446) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая