Справа № 320/2203/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м. Київ № 320/2203/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Полуботкіна О.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача - Гаращенко І.В.,

від відповідача - Заболотня М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 1329 від 29.09.2022 щодо утримання з пенсії позивача надмірно сплачених коштів, з огляду на відсутність будь-яких зловживань пенсіонера.

Позивач зазначила, що в оскаржуваному рішенні відповідач не навів обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо невідповідності довідок про пільговий стаж роботи, на підставі яких призначено пенсію, відтак Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача - є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову. Зупинив дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/2203/23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Також суд витребував від відповідача письмові пояснення та їх документальне підтвердження з приводу фактичних обставин та юридичних підстав, покладених в основу оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в матеріалах пенсійної справи Позивача відсутній наказ про підсумки проведеної атестації, відповідно, виплату було призупинено у травні 2018 року до з`ясування обставин та проведено перевірку первинних документів. Головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 Управління було проведено перевірку даних, зазначених у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 9 грудня 2005 року № 57-К Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України за період з 19 квітня 1988 року по 31 грудня 2003 року. Перевіркою було встановлено, що в особовій справі відсутні накази про результати атестації робочого місця за умовами праці про що складено акт від 25 травня 2018 року № 56 про результати позапланової перевірки Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України за період з 19 квітня 1988 року по 31 грудня 2003 року.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або поданням страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно, або стягнуті з пенсії не більше як 20 відсотків її розміру. На підставі актів перевірки №56 від 25.05.2018 та №1775 від 19.10.2018 у зв`язку з наданням підприємством недостовірних довідок про пільговий стаж роботи виникла переплата пенсії за період з 21.12.2005 по 30.04.2018 в розмірі 361199 грн 07 коп.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач не навів обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо невідповідності довідок про пільговий стаж роботи, на підставі яких призначено пенсію. Позивач наголосив, що відповідач сам у відзиві зазначає що "На підставі актів перевірки № 56 від 25.05.2018 та № 1775 від 19.10.2018 у зв`язку з наданням підприємством недостовірних довідок про пільговий стаж роботи виникла переплата пенсії за період з 21.12.2005 по 30.04.2018 в розмірі 361 199 грн 07 коп.", відтак, вказаним відповідач підтвердив той факт, що, якщо і відбулося надання недостовірних документів, то це було здійснено не збоку позивача (пенсіонера), а з боку підприємства, відтак, нести відповідальність має підприємство, а не позивач (пенсіонер).

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 суд відклав розгляд справи на 04.04.2023.

У судове засідання, призначене у справі на 04.04.2023 з`явилися уповноважені представники сторін.

Присутній у судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Уповноважений представник відповідача заперечував щодо задоволення позову та просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві з 2005 року та їй була призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

До травня 2018 року ОСОБА_1 отримувала пенсію, однак з травня 2018 року виплата пенсії була припинена. 02.08.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо встановлення причин неотримання пенсії.

Листом від 20.08.2018 року №63656/02/В-5584 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що з травня 2018 року їй призупинено виплату пенсії та законодавчо обґрунтованих підстав для відновлення виплати пенсії немає, посилаючись на те, що відсутні документи про проведення атестації робочих місць.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернулася з позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 826/16833/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині припинення виплати пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії на пільгових умовах з травня 2018 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №826/16833/18 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 08.04.2019 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, - повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до приписів частини першої, другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно відомостей матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 набрало законної сили 10.12.2019.

Судом встановлено, що на підставі вказаного рішення суду, ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії на пільгових умовах.

У подальшому, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022, відповідач розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ОСОБА_1 установив, що сума переплати 361199,047 грн. згідно з протоколом розрахунку відділу опрацювання пенсійної документації № 2 утворилася за період з 21.12.2015-30.04.2018 у зв`язку з наданням підприємством недостовірних довідок про пільговий стаж роботи сума переплати 361 199 грн 70 коп підлягає поверненню.

Не погоджуючись з утриманням з пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2020 переплати у розмірі 20 % пенсії щомісячно та вважаючи рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсії позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 114 Закон №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Отже, і закон, який є спеціальним, вичерпних випадків припинення пенсійних виплат не передбачав, але унормовував, що ці інші випадки припинення пенсійних виплат можуть бути передбачені тільки законом.

Також, суд звертає увагу і на те, що у будь-якому випадку, хоча припинення виплати пенсії могло мати місце й в інших випадках, передбачених іншим законом чи законами, воно могло мати місце виключно на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду, і виключно з підстав встановлених законом, якщо виходити з положень статті 49 вказаного закону.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) (в редакції на час призначення позивачу пенсії), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше

15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Статтею 100 Закону № 1788-ХІІ ( в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивача) визначено, що Особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі .

При цьому, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів , і відшкодовують її .

За приписами ст. 102 Закону № 1788-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

При цьому, норми статті 50 Закону 1058-ІV визначають, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. №6-4 (далі - Порядок №6-4).

Пунктом 3 Порядку №6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.09.2022 № 1329 позивача повідомлено про те, що з 01.11.2022 проводиться утримання переплати у розмірі 361199,70 грн, що утворилася за період з 21.12.2005-30.04.2018у розмірі 20 % пенсії позивача. Таке утримання сум пенсії мотивоване наданням підприємством недостовірних довідок про пільговий стаж роботи.

В межах цієї справи суд вважає за необхідне дослідити статтю 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, вказаною нормою визначено, що cуми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Тобто, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе за наявності однієї з двох умов:

- зловживання з боку пенсіонера або

- подання страхувальником недостовірних даних.

Вищевказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що пенсіонером (позивачем) допущені зловживання.

Згідно ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Водночас, частиною 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів , і відшкодовують її.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №344/6370/14-а та в постанові від 18.04.2019 у справі № 489/5870/16-а.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із пунктом 3 Порядку №6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Наведене дає підстави для висновку, що пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Відповідно до статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів , і відшкодовують її .

Слід зазначити, що згідно статті 106 Закону України Про пенсійне забезпечення посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою, яка призвела до виплати позивачу пенсії у більшому розмірі слугувало надання підприємством недостовірних довідок про пільговий стаж роботи, які і потягли необґрунтовану виплату пенсії в більшому розмірі.

Втім, матеріали справи не містять доказів вини пенсіонера (позивача) у поданні до Пенсійного фонду недостовірних документів.

З огляду на що, суд констатує, що на пенсіонера може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. При цьому, в разі, якщо порушення пенсійного законодавства допустила установа (підприємство, організація), то позивач в свою чергу не повинен нести відповідальність за надання до Управління Пенсійного фонду відомостей за достовірність яких відповідає саме ця установа. Отже, відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, в тому числі персоніфікованих відомостей про заробітну плату, які вносяться до реєстру застрахованих осіб, покладено на роботодавця (страхувальника). Таким чином у разі порушення пенсійного законодавства суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Водночас, суд наголошує, що пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Отже, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсії із пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022.

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати а саме судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 10 квітня 2023 р.