Справа № 320/13154/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року справа № 320/13154/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та нечинними вимоги та рішень.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1, а.с.237) просить суд:

визнати протиправною та нечинною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, видану Головним управлінням ДПС у Київській області щодо стягнення з позивача суми заборгованості в розмірі 49 830,00 грн.;

визнати протиправним та нечинним та скасувати рішення про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020, видане Державною податковою службою України;

визнати протиправним та нечинним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, видане Головним управлінням ДПС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ним 10.04.2019 було припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням та 13.12.2019 сплачено борг за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 у рамках виконавчого провадження №60725684, що не було взято відповідачем-1 до увагу та повторно було виставлено оскаржувану позивачем до суду вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020.

Позивач також зазначив, що відповідачем-2 при розгляді його скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 не взято до уваги та не вивчено питання щодо наявності виконавчого провадження №60725684 та погашення позивачем боргу в повному обсязі.

Як наслідок, позивач вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, рішення про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020 протиправними, нечинними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачі позов не визнали, у відзивах на позовну заяву зазначили, що за даними інтегрованої картки платника позивача по єдиному внеску станом 30.09.2020 за ним обліковувалася заборгованість по єдиному внеску в розмірі 49 830,00 грн., у зв`язку з чим податковим органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020.

Відповідач-2 також вказав, що прийняте ним рішення про результат розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020 в рамках процедури адміністративного оскарження не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та не породжує правовідносин, які можуть бути предметом спору між позивачем та відповідачем-2.

У зв`язку з цим відповідачі вважають, що спірні вимога та рішення прийняті податковими органами з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих їм законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання на 11.02.2021, витребувано докази від сторін.

Підготовче судове засідання 11.02.2021 було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні в Національній школі суддів України. Наступне підготовче судове засідання призначено на 04.03.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 клопотання представника відповідача-1 (Головного управління ДПС у Київській області) про заміну відповідача на правонаступника задоволено. Замінено відповідача Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377) на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А). Витребувано докази у справі від відповідача-1 (Головного управління ДПС у Київській області). Зупинено провадження в адміністративній справі №320/13154/20 з метою надання відповідачу-1 можливості подати всі необхідні для розгляду справи документи по справі до 06.04.2021 та призначено наступне підготовче судове засідання у справі на 06.04.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 витребувано докази у справі від сторін. Зупинено провадження в адміністративній справі №320/13154/20 у зв`язку з витребуванням доказів від відповідача до 13.05.2021 та призначено наступне підготовче судове засідання у справі на 13.05.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 прийнято до розгляду заяву позивача від 16.04.2021 про збільшення позовних вимог. Витребувано докази від відповідача. Зупинено провадження в адміністративній справі №320/13154/20 у зв`язку з витребуванням доказів від відповідача та призначено наступне підготовче судове засідання у справі на 15.06.2021.

Підготовче судове засідання 15.06.2021 знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Кушнової А.О. у відпустці. Призначено наступне підготовче судове засідання на 08.07.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.07.2021.

У судове засідання 22.07.2021 уповноважені представники сторін не з`явилися, про розгляд справи сповіщені належним чином.

Від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відтак суд здійснює подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

15.01.2013 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) був зареєстрований фізичною особою підприємцем, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було зроблено запис №0027000 від 15.01.2013.

09.02.2015 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) у розмірі 5 071,80 грн. (422,65 грн. х 12 місяців).

18.03.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі акту перевірки №001556/10-36-50-06/ від 18.03.2019 було винесено рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № від 18.03.2019, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 170,00 грн.

10.04.2019 за власним рішенням позивача була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності його як фізичної особи підприємця, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було зроблено запис №3027000 від 10.04.2019.

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 4 402,75 грн. (398,01 грн. х 10 місяців + 422,65 грн. х 1 місяць).

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 5 293,88 грн. (422,65 грн. х 8 місяців + 478,17 грн. х 4 місяці).

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 3 797,64 грн. (303,16 грн. х 4 місяці + 319,00 грн. х 7 місяців + 352,00 грн. х 1 місяць).

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 8 448,00 грн. (704,00 грн. х 12 місяців).

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 9 828,72 грн. (819,06 грн. х 12 місяців).

07.05.2019 позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік, відповідно до якого позивачем було самостійно визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 3 672,24 грн. (918,06 грн. х 4 місяці).

14.05.2019 Головне управління ДФС у Київській області виставило позивачу до сплати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 на суму недоїмки єдиного внеску в розмірі 38 800,95 грн., яка включає в себе заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску за: ІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн. (398,01 грн. х 3 місяці); ІІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн. (398,01 грн. х 3 місяці); IV квартал 2013 року 1 218,67 грн. (398,01 грн. х 2 місяці + 422,65 грн. х 1 місяць); 2014 рік 5 071,80 грн. (422,65 грн. х 12 місяців); 2015 рік 5 293,88 грн. (422,65 грн. х 8 місяців + 478,17 грн. х 4 місяці); 2016 рік 3 797,64 грн. (303,16 грн. х 4 місяці + 319,00 грн. х 7 місяців + 352,00 грн. х 1 місяць); 2017 рік 8 448,00 грн. (704,00 грн. х 12 місяців); 2018 рік 9 828,72 грн. (819,06 грн. х 12 місяців); І квартал 2019 року 2 754,18 грн. (918,06 грн. х 3 місяці).

12.11.2019 Головне управління ДПС у Київській області своїм листом №8349/9/10-36-50-07 від 12.11.2019 направило вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для її примусового виконання.

27.11.2019 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Токар Юлією Миколаївною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2019 у виконавчому провадженні №60725684 з примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019.

13.12.2019 позивач перерахував на рахунок Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 43 050,10 грн. у рамках виконавчого провадження №60725684, що підтверджується квитанцією №40 від 13.12.2019, з яких: 38 800,95 грн. борг; 3 880,10 грн. виконавчий збір; 369,05 грн. витрати виконавчого провадження.

16.12.2019 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Токар Юлією Миколаївною була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2019 у виконавчому провадженні №60725684 з примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 у зв`язку зі сплатою позивачем боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок відділу.

10.08.2020 Головним управлінням ДПС у Київській області було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, яким до позивача на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 застосовано штраф у розмірі 7 019,16 грн. та нараховано позивачу до сплати пеню в розмірі 41 722,78 грн. за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску, а саме:

за ІІ квартал 2013 року штраф у 119,40 грн., пеня в 2 794,03 грн.;

за ІІІ квартал 2013 року штраф у 119,40 грн., пеня в 2 685,37 грн.;

за ІV квартал 2013 року штраф у 121,87 грн., пеня в 2 629,89 грн.;

за І квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 619,58 грн.;

за ІІ квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 505,47 грн.;

за ІІІ квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 390,09 грн.;

за ІV квартал 2014 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 273,43 грн.;

за І квартал 2015 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 159,32 грн.;

за ІІ квартал 2015 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 043,94 грн.;

за ІІІ квартал 2015 року штраф у 264,69 грн., пеня в 2 013,00 грн.;

за ІV квартал 2015 року штраф у 286,90 грн., пеня в 2 049,91 грн.;

за І квартал 2016 року штраф у 181,90 грн., пеня в 1 216,88 грн.;

за ІІ квартал 2016 року штраф у 188,23 грн., пеня в 1 173,63 грн.;

за ІІІ квартал 2016 року штраф у 191,40 грн., пеня в 1 105,34 грн.;

за ІV квартал 2016 року штраф у 198,00 грн., пеня в 1 052,37 грн.;

за 2017 рік штраф у 1 689,60 грн., пеня в 5 719,30 грн.;

за І квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 493,97 грн.;

за ІІ квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 270,36 грн.;

за ІІІ квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 044,30 грн.;

за ІV квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 813,33 грн.;

за І квартал 2019 року штраф у 550,84 грн., пеня в 669,27 грн.

12.09.2020 відділенням поштового зв`язку було повернуто за закінченням терміну зберігання Головному управлінню ДФС у Київській області конверт, у якому на адресу позивача було направлено рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020.

06.10.2020 Головне управління ДПС у Київській області виставило позивачу до сплати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 на суму 49 830,00 грн., яка включає в себе: недоїмку (заборгованість) позивача зі сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року 918,06 грн. (918,06 грн. х 1 місяць); штраф у розмірі 170,00 грн., застосований до позивача відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № від 18.03.2019; застосований до позивача штраф у розмірі 7 019,16 грн. та нараховану позивачу до сплати пеню в розмірі 41 722,78 грн. відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020.

26.10.2020 позивачем було отримано вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020.

28.10.2020 позивачем було подано до Державної податкової служби України скаргу щодо скасування вимоги про сплату боргу б/н від 28.10.2020 (вх. №42022/6 від 03.11.2020 за даними Державної податкової служби України), відповідно до якої позивач просив відповідача-2 скасувати вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020.

20.11.2020 Державна податкова служба України своїм рішенням про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020 залишила без змін вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, а скаргу позивача б/н від 28.10.2020 без задоволення.

Не погоджуючись із вимогою Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020 та рішенням Головного управління ДПС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон № 2464).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2464 у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року було внесено зміни до Закону № 2464, які набрали чинності з 01 січня 2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 та частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Приписами пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За приписами абзацу другого частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 у разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Отже, необхідною умовою для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності, а з 01 січня 2017 року незалежно від отримання доходу від такої діяльності.

При цьому метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Відповідно до абзаців першого та другого частини першої, частини третьої, абзаців першого, п`ятого-сьомого та одинадцятого частини четвертої та частини п`ятої статті 25 Закону № 2464 рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

За приписами частини десятої, пунктів 2 та 7 частини одинадцятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання інформації про фізичних осіб - платників податків у розмірах та порядку, встановлених статтею 119 Податкового кодексу України.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

У відповідності до абзацу першого частини п`ятнадцятої та частини шістнадцятої статті 25 Закону № 2464 рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Отже, при виникненні в платника єдиного внеску недоїмки зі сплати єдиного внеску остання підлягає сплаті з нарахуванням пені та застосуванням штрафів до такого платника єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивач був зареєстрований у якості фізичної особи підприємця з 15.01.2013 по 10.04.2019, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

14.05.2019 Головне управління ДФС у Київській області виставило позивачу до сплати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 на суму недоїмки єдиного внеску в розмірі 38 800,95 грн., яка включає в себе заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску за: ІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн. (398,01 грн. х 3 місяці); ІІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн. (398,01 грн. х 3 місяці); IV квартал 2013 року 1 218,67 грн. (398,01 грн. х 2 місяці + 422,65 грн. х 1 місяць); 2014 рік 5 071,80 грн. (422,65 грн. х 12 місяців); 2015 рік 5 293,88 грн. (422,65 грн. х 8 місяців + 478,17 грн. х 4 місяці); 2016 рік 3 797,64 грн. (303,16 грн. х 4 місяці + 319,00 грн. х 7 місяців + 352,00 грн. х 1 місяць); 2017 рік 8 448,00 грн. (704,00 грн. х 12 місяців); 2018 рік 9 828,72 грн. (819,06 грн. х 12 місяців); І квартал 2019 року 2 754,18 грн. (918,06 грн. х 3 місяці).

Суд зазначає, що вищевказана заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску відповідає самостійно визначеним позивачем зобов`язанням зі сплати єдиного внеску, задекларованим у звітах позивача про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013-2019 роки, та була сплачена позивачем при примусовому виконанні вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 у рамках виконавчого провадження №60725684 від 27.11.2019.

При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про оскарження позивачем визначеної у вимозі Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 суми недоїмки та/або її скасування податковим органом або в судовому порядку.

Суд звертає увагу позивача, що за приписами абзацу восьмого частини четвертої статті 25 Закону 2464 не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

Судом також встановлено, що 06.10.2020 Головне управління ДПС у Київській області виставило позивачу до сплати оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 на суму 49 830,00 грн., яка включає в себе: недоїмку (заборгованість) позивача зі сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року 918,06 грн. (918,06 грн. х 1 місяць); штраф у розмірі 170,00 грн., застосований до позивача відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № від 18.03.2019; застосований до позивача штраф у розмірі 7 019,16 грн. та нараховану позивачу до сплати пеню в розмірі 41 722,78 грн. відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, з приводу чого суд зазначає наступне.

Так, судом перевірено, що заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року 918,06 грн. (918,06 грн. х 1 місяць), тобто за квітень 2019 року, відповідає самостійно задекларованому позивачем зобов`язанню зі сплати єдиного внеску у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік та не була включена до суми недоїмки, сплаченої позивачем за вимогою Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019.

Таким чином, суд, ураховуючи відсутність у матеріалах справи доказів сплати позивачем його зобов`язання зі сплати єдиного внеску за квітень 2019 року, вважає вимогу Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 в цій частині законною та обґрунтованою.

Суд зауважує, що позивачем також не було надано доказів ані оскарження, ані скасування, ані оплати позивачем штрафу в розмірі 170,00 грн., застосованого до нього відповідно до рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № від 18.03.2019, що вказує на правомірність включення цього штрафу відповідачем-1 до оскаржуваної вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020.

Суд також перевірив правильність застосування відповідачем-1 штрафних санкцій та нарахування ним пені позивачу за рішенням Головного управління ДПС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020.

Так, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, а з 01.01.2015 у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464).

При цьому за приписами абзацу першого частини тринадцятої статті 25 Закону № 2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Судом встановлено, що 10.08.2020 Головним управлінням ДПС у Київській області було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, яким до позивача на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдино внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 застосовано штраф у розмірі 7 019,16 грн. та нараховано позивачу до сплати пеню в розмірі 41 722,78 грн. за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску, а саме:

за ІІ квартал 2013 року штраф у 119,40 грн., пеня в 2 794,03 грн.;

за ІІІ квартал 2013 року штраф у 119,40 грн., пеня в 2 685,37 грн.;

за ІV квартал 2013 року штраф у 121,87 грн., пеня в 2 629,89 грн.;

за І квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 619,58 грн.;

за ІІ квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 505,47 грн.;

за ІІІ квартал 2014 року штраф у 126,80 грн., пеня в 2 390,09 грн.;

за ІV квартал 2014 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 273,43 грн.;

за І квартал 2015 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 159,32 грн.;

за ІІ квартал 2015 року штраф у 253,59 грн., пеня в 2 043,94 грн.;

за ІІІ квартал 2015 року штраф у 264,69 грн., пеня в 2 013,00 грн.;

за ІV квартал 2015 року штраф у 286,90 грн., пеня в 2 049,91 грн.;

за І квартал 2016 року штраф у 181,90 грн., пеня в 1 216,88 грн.;

за ІІ квартал 2016 року штраф у 188,23 грн., пеня в 1 173,63 грн.;

за ІІІ квартал 2016 року штраф у 191,40 грн., пеня в 1 105,34 грн.;

за ІV квартал 2016 року штраф у 198,00 грн., пеня в 1 052,37 грн.;

за 2017 рік штраф у 1 689,60 грн., пеня в 5 719,30 грн.;

за І квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 493,97 грн.;

за ІІ квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 270,36 грн.;

за ІІІ квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 1 044,30 грн.;

за ІV квартал 2018 року штраф у 491,44 грн., пеня в 813,33 грн.;

за І квартал 2019 року штраф у 550,84 грн., пеня в 669,27 грн.

Таким чином, суд, ураховуючи ненадання позивачем доказів сплати ним до здійснення примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 зобов`язань зі сплати єдиного внеску за період з ІІ квартал 2013 року по І квартал 2019 року, вважає правомірним застосування податковим органом до позивача штрафу за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску в розмірі 7 019,16 грн. та нарахування позивачу до сплати пені в розмірі 41 722,78 грн.

Відтак, прийняте відповідачем-1 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020 є правомірним та таким, що відповідає приписам чинного законодавства України.

При цьому суд відхиляє твердження позивача, що вимога Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 та вимога Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 стосуються одних і тих самих нарахувань зі сплати єдиного внеску, адже вимога Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/У від 14.05.2019 стосується сплати єдиного внеску за період з ІІ кварталу 2013 року по І квартал 2019 року, а вимога Головного управління ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 сплати єдиного внеску за квітень 2019 року, штрафних санкцій та пені.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач11 при винесенні оскаржуваних вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020 та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020 діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень, та з дотриманням всіх інших принципів, зазначених у статті 2 КАС України, що унеможливлює задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправною та нечинною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, виданої Головним управлінням ДПС у Київській області щодо стягнення з позивача суми заборгованості в розмірі 49 830,00 грн., та визнання протиправним та нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.08.2020, виданого Головним управлінням ДПС у Київській області.

Щодо позовної вимоги позивача до відповідача-2 про визнання протиправним та нечинним та скасування рішення про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020, виданого Державною податковою службою України, то суд зазначає, що відповідач-2, переглядаючи в адміністративному порядку оскаржувану вимогу Головного управління ДПС про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9655-17/3454 від 06.10.2020, залишив її без змін, а відповідну скаргу позивача без задоволення.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (абзаци другий, третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що прийняте відповідачем-2 рішення про результати розгляду скарги №33047/6/99-00-06-03-01-06 від 20.11.2020 не вплинуло на обсяг прав та обов`язків позивача, так як ним не було змінено ані в сторону збільшення, ані в сторону зменшення зобов`язання позивача щодо сплати недоїмки, штрафів та пені.

Аналізуючи наведене суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача-2 не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією відповідачем-2 управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, а тому не створює юридичного наслідку для позивача.

В свою чергу, визначення протиправним та скасування спірного рішення відповідача-2 не має своїм наслідком відновлення порушеного права позивача, адже належним та ефективним захистом порушеного в права в межах окреслених спірних правовідносин є визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення суб`єкта владних повноважень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Отже, зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2023.

Суддя Кушнова А.О.