Справа № 320/14254/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- зобов`язати ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) тимчасово припинити виготовлення харчових продуктів в духових шафах на потужності ФОП ОСОБА_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до усунення порушень вимог законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2020 на адресу позивача надійшла скарга гр. ОСОБА_2 (за вх. № К-7381) щодо функціонування у приміщенні житлового будинку кафетерія « ІНФОРМАЦІЯ_1 від фермера» ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Скаржниця наголошувала на тому, що на потужності ФОП ОСОБА_1 , а саме в магазині - кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбувається виробництво - виготовлення харчових продуктів в духових шафах за відсутності автономних каналізаційної та вентиляційної систем, які мають бути облаштовані згідно з вимогами законодавства.

Також, повторні звернення гр. ОСОБА_2 (за вх. № К-7587) надійшли на адресу Головного управління через Держпродспоживслужбу та Урядову гарячу лінію.

На підставі звернень громадянки ОСОБА_2 (за вх. К-7587 від 07.12.2020; за вх. К- 7381 від 30.11.2020), було прийнято наказ № 6499 від 09.12.2020 про проведення позапланового заходу (інспектування) ФОП ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 та складено Направлення на проведення заходу № 4809 від 09.12.2020, копію якого отримав представник відповідача ОСОБА_3 під підпис 14.12.2020.

Предметом здійснення заходу було дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_2 (з проведенням відеофіксації).

За результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно додержання ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів було складено акт № 6499-2 від 16.12.2020, в якому зазначено порушення п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», а саме: не надано підтвердження, шо потужність має належну, природну або механічну вентиляцію, не сконструйовано та відсутня належна система вентиляції над духовими шафами. Представник ФОП ОСОБА_1 адміністратор магазину ОСОБА_3 примірник акта отримала під підпис 16.12.2020 - без зауважень та клопотань.

Головним державним інспектором Рубаном Олегом Миколайовичем винесено рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів № 72 від 16.12.2020 року зі строком - 10 робочих днів, яке було отримано представником відповідача адміністратором магазину Єднюк О.М. під підпис 17.12.2020.

Для перевірки стану виконання ФОП ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів № 72 від 16.12.2020 було прийнято наказ від 21.12.2020 № 6643 про проведення позапланового заходу (інспектування), у термін з 21.12.2020 по 24.12.2020 та складено направлення на проведення заходу від 21.12.2020 № 4928.

За результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо стану виконання ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться адресою АДРЕСА_1 , Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів від 16.12.2020 № 72, був складений акт № 6643-2 від 23.12.2020. В якому зазначено виявлені порушення: п. 2.4.1 ст. 16 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (далі - Закон № 2042), п. 18 ч. 1 ст. 65 Закону № 2042, п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (далі - № 771), а саме:

- потужність не має належну, природну або механічну вентиляцію, не сконструйована та відсутня належна система вентиляції над духовою шафою;

- попередньо виявлені невідповідності не усунуто оператором ринку шляхом здійснення корекційних та корегувальних дій;

- невиконання, несвоєчасне виконання рішення Головного державного інспектора про тимчасова припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів від 16.12.2020 № 72 (акт № 6499-2 від 16.12.2020)

Враховуючи, що оператором ринку було відмовлено в отриманні примірника цього акту, зазначений акт направлено рекомендованим поштовим відправленням за № 408.

У зв`язку з тим, що під час позапланового інспектування ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (наказ № 6643 від 21.12.2020, направлення № 4928 від 21.12.2020) було встановлено, що рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів від 16.12.2020 № 72 на момент інспектування не виконується, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що матеріали справи підтверджують наявність підстав для зобов`язання ФОП ОСОБА_1 тимчасово припинити виготовлення харчових продуктів в духових шафах на потужності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на час, що перевищує граничний строк, встановлений ч. 2 ст. 67 Закону № 2042.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

За змістом п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2.09.15 № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику з контролю за цінами.

За абз.2, абз. 3, абз. 5, абз. 21 п. 1 ч. 4 Положення, Головне управління здійснює державний нагляд (контроль) за тваринами, харчовими продуктами, іншими об`єктами санітарних заходів, пов`язаними з продуктами тваринного походження; діяльністю суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини); проведенням ветеринарно-санітарної експертизи на потужностях, які використовуються для виробництва та/або обігу тварин, харчових продуктів, а також на агропродовольчих ринках та за місцем проведення ярмарок; координує діяльність установ ветеринарної медицини з організації та проведення державної ветеринарно-санітарної експертизи харчових продуктів, неїстівних продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормових добавок, преміксів та кормів, забезпечує проведення ветеринарно-санітарних заходів щодо перевірки безпечності харчових продуктів.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Таким чином, держава гарантує захист прав споживачів та здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт.

Преамбулою Закону України від 23.12.201997 № 771/97-ВР "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" (далі - Закон № 771) передбачено, що цей закон регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Відповідно до ст. 4 Закону № 771 державне регулювання у сфері безпечності харчових продуктів здійснюється з метою захисту життя, здоров`я та інтересів споживачів.

Статтею 5 Закону № 771 встановлено, що до системи органів виконавчої влади у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів (компетентний орган).

Оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів; потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 20 Закону № 771 оператори ринку зобов`язані: забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу.

Положеннями ст. 41 Закону № 771 встановлено, що потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні відповідати таким вимогам:

- підтримуватися в чистому та робочому стані;

- бути спланованими, сконструйованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів;

- мати належну природну або механічну вентиляцію. Система вентиляції має бути сконструйована таким чином, щоб механічний потік повітря із забрудненої зони не потрапляв до чистої зони, був забезпечений безперешкодний доступ до фільтрів та інших частин, які необхідно чистити або замінювати;

- забезпечуватися належним природним та/або штучним освітленням приміщення, необхідним для виробництва та/або зберігання харчових продуктів;

- підлога повинна мати достатню дренажну систему, конструкція якої запобігатиме ризику забруднення. При відкритих та/або частково відкритих дренажних каналах рух відходів має бути з чистої до забрудненої зони.

Також, зі змісту ст. 43 Закону № 771 вбачається, що рухомі та/або тимчасові потужності (палатки, кіоски, прилавки, рухомі транспортні засоби для торгівлі) повинні відповідати таким вимогам:

- утримуватися в чистоті та належному стані;

- забезпечувати захист від будь-якого ризику забруднення, зокрема від шкідників та гризунів;

- бути обладнані засобами для підтримання належної особистої гігієни;

- поверхні (включаючи поверхню обладнань), що контактують з харчовими продуктами, утримуються у непошкодженому стані, легко чистяться та дезінфікуються, зроблені з гладких, нержавіючих, нетоксичних, придатних до миття матеріалів;

- бути забезпечені гарячою та/або холодною питною водою у необхідній кількості;

- мати належні засоби для гігієнічного зберігання небезпечних та/або неїстівних речовин та відходів (рідких або твердих), а також засоби для їх зберігання та подальшого поводження та/або мати відповідний договір щодо їх утилізації (знищення);

- мати належні засоби для підтримання температури, необхідної для зберігання харчових продуктів, та її контролю;

- забезпечувати розміщення харчових продуктів таким чином, щоб максимально знизити ризик їх забруднення.

Порядок тимчасового припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів визначено ст. 67 Закону України від 18.05.2017 № 2042 «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (далі - Закону № 2042).

Відповідно до вказаного порядку, не пізніше наступного дня з дня виявлення порушення законодавства про харчові продукти та корми головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) приймає рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів, якщо таке виробництво та/або обіг становлять загрозу для життя та/або здоров`я людини та/або тварини. Рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів повинно обмежувати відповідну господарську діяльність лише в частині, що є необхідною та достатньою для усунення загрози для життя та/або здоров`я людини та/або тварини, та має визначати, який конкретний вид діяльності та з використанням якої потужності (її частини) підлягає тимчасовому припиненню.

Рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів набирає чинності з моменту його вручення операторові ринку і оприлюднення на офіційному веб - сайті компетентного органу та діє протягом визначеного таким рішенням строку, але не більше 10 робочих днів.

Якщо для усунення оператором ринку порушення законодавства про харчові продукти та/або корми необхідно припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів на час, що перевищує граничний строк, встановлений частиною другою цієї статті, головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) звертається в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, до суду з позовом про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів. Позов про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів має бути подано до суду не пізніше закінчення строку дії рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів.

Оператор ринку має право відновити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів, якщо:

- відсутня постанова суду, що набрала законної сили, про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів та закінчився строк тимчасового припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів, визначений у рішенні головного державного інспектора (головного державного ветеринарного інспектора);

- суд скасував рішення головного державного інспектора (головного державного ветеринарного інспектора) про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів;

- суд, який ухвалив постанову про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів, постановив ухвалу про її скасування на підставі усунення або припинення існування обставин, які стали підставою для її прийняття;

- головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) скасував винесене ним рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів на підставі усунення або припинення існування обставин, які стали підставою для його винесення.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону № 2042 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

У відповідності до п. 7 ст. 7 Закону № 2042 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до п. 18 ч .1 ст. 65 Закону № 2042 оператори ринку несуть відповідальність за невиконання, несвоєчасне виконання рішення головного державного інспектора (головного державного ветеринарного інспектора) про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону № 2042 якщо для усунення оператором ринку порушення законодавства про харчові продукти та/або корми необхідно припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів на час, що перевищує граничний строк, встановлений частиною другою цієї статті, головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) звертається в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, до суду з позовом про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів. Позов про зобов`язання оператора ринку тимчасово припинити виробництво та/або обіг харчових продуктів та/або кормів має бути подано до суду не пізніше закінчення строку дії рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів.

Як вже було зазначено вище та вірно було встановлено судом першої інстанції, відповідачем, як станом на час винесення судом першої інстанції, так і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не виконано рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів № 72 від 16.12.2020, яке є чинним та в судовому порядку не оскаржувалось.

Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідач не виконав рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів № 72 від 16.12.2020, не надав документального підтвердження, що потужність має належну, природну або механічну вентиляцію, а також враховуючи відсутність належної системи вентиляції над духовими шафами та ФОП ОСОБА_1 продовжує обіг харчових продуктів, що становить загрозу для життя та/або здоров`я людини, то колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ФОП ОСОБА_1 тимчасово припинити виготовлення харчових продуктів в духових шафах на потужності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на час, що перевищує граничний строк, встановлений ч. 2 ст. 67 Закону № 2042.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Також, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та для застосування до відповідача відповідних заходів реагування, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 10.04.2023.