Справа № 509/4594/22
Суддя: Кириченко П. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/4594/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови

учасники адміністративного провадження: позивач ОСОБА_1 , відповідач: Департамент патрульної поліції, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, позивач проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 21 жовтня 2022 року поліцейським інспектором, старшим сержантом поліції 2 батальйону, 6 роти УПП в Одеській області Скляруком Андрієм Олеговичем, було винесено постанову серії ЕАР № 6055083 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. та відповідно до постанови, водій керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасного його не пройшов, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», а тому позивач просить суд скасувати постанову інспектора поліції від 21.10.2022 року.

Також позивач стверджує, що постанова про адміністративне правопорушення містить суттєві недоліки, а саме до постанови додано якісь матеріали, але поліцейський не показував жодних доказів правопорушення, під час розгляду справи не надав будь-який відеозапис.

Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позивач керував транспортним засобом «RENAULT MAGNUM 480» д/н НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль. Вказаний факт було встановлено інспектором на місці зупинки вказаного транспортного засобу. Відповідно до реєстраційної картки т/з «RENAULT MAGNUM 480» д/н НОМЕР_1 є вантажним з типом кузова сідловий тягач, повна маса якого становить 19000 кг. 2003 року випуску, що відповідно до ст.. 35 ЗУ «Про Дорожній рух», періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації -щороку. Вищевказаний т/з яким 21 жовтня 2022 року керував позивач підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що є порушенням ч.3 ст. 121 КУпАП. Також вказує, що позивач не заперечує той факт, що керований ним т/з станом на 21 жовтня 2022 року відсутнє проходження обов`язкового технічного контролю та відсутні інші докази спростування ним адміністративного правопорушення. Вказана постанова відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП. Тому оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рух справи.

02 листопада 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, до відповідача з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. В подальшому недоліки були усунуті.

21 листопада 2022 року судом першої інстанції було відкрито адміністративне провадження у спрощеному порядку.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.9 ч.2 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини, які встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6055083 від 21.10.2022р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з зазначеної постанови, 21.10.2022р. о 10 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеська (кол.Біляївський) район, траса Київ-Одеса, 452 км., керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному огляду, але своєчасно його не пройшов (відсутній технічний огляд транспортного засобу), чим порушив ст. 37 ЗУ «Про Дорожній рух» - керування водієм т/з, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача позов заперечив, та зазначив, що дійсно 21 жовтня 2022 року поліцейським інспектором, старшим сержантом поліції 2 батальйону, 6 роти УПП в Одеській області Скляруком Андрієм Олеговичем було виявлено, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT MAGNUM 480» д/н НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю. Однак позивач не пройшов такий огляд у встановленому законом порядку чим порушив ст. 37 ЗУ «Про Дорожній рух» - керувування водієм т/з, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, за, що передбачена відповідальність ч.3 ст. 121 КУпАП.

Щодо складання протоколу, то відповідно постанова винесена працівником поліції у відповідності до положень ч.4 ст. 258 КУпАП та п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Щодо твердження позивача, що відсутнє будь-яке відео, відповідач стверджує, що в пункті № 7 оскаржуваної постанови, міститься посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення є посилання на портативний відео реєстратор інспектора №471812.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, виходячи із таких підстав.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 31.3 б) Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, частинами 3, 4, 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-ХІІ визначено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про Доррожній рух» Забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-ХІІ, на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до ст. 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП, визначено, що уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, затверджена «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 21 жовтня 2022 року поліцейським інспектором, старшим сержантом поліції 2 батальйону, 6 роти УПП в Одеській області Скляруком Андрієм Олеговичем, було винесено постанову серії ЕАР №6055083 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. В графі постанова: час та місце скоєння правопорушення, суть та обставини, вказано, що 21.10.2022р. о 10 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеська (кол.Біляївський) район, траса Київ-Одеса, 452 км., керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному огляду, але своєчасно його не пройшов (відсутній технічний огляд транспортного засобу) , чим порушив ст. 37 ЗУ «Про Дорожній рух» - кервування водієм т/з, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Під час перевірки працівником поліції документів, ОСОБА_1 встановлено, що транспортний засіб т/з «RENAULT MAGNUM 480» д/н НОМЕР_1 не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Посилання позивача, що постанова про адміністративне правопорушення містить суттєві недоліки, а саме те, що до постанови додано якісь матеріали, але поліцейський не показував жодних доказів правопорушення, під час розгляду справи не надав будь-який відеозапис не знайшли свого підтвердження, так як в графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» Бк 471812.

Отже надані представником відповідача докази у сукупності підтверджують поза розумним сумнівом, що позивач порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про Дорожній рух» - керування водієм т/з, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Дії інспектора при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст 121 КУпАП відповідали п.п. 2, 10 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Згідно з частиною 2 статті 2Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача та відсутності порушень його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Судові витрати.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судові витрати по справі у сумі 496, 20 гривень підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст.2,5-15,72-77,139,241-246,257 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.