Справа № 420/4040/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4040/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді ухилення від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною та зобов`язати відповідача вчинити цю дію.

Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. 25.10.2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії за віком, за результатами якого вирішено призначити позивачу пенсію з усіма надбавками у розмірі 3254,10 грн. Однак, при визначенні розміру заробітної пенсії за віком, працівники ГУ ПФУ в Одеській області не врахували розмір середньої заробітної плати за періоди з 2019 по 2021 роки, а взяли за основу розмір середнього заробітку з 2014 по 2016 роки, що є суттєво нижчою, якщо порівнювати з середньою зарплатою за період з 2019 по 2021 роки. У грудні 2022 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою, у якій просила здійснити їй перерахунок пенсії за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2022 р. та з урахуванням середньої заробітної плати та відомостей, що накопичені в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за звітами страхувальників згідно строків та вимог діючого законодавства, однак листом ГУ ПФУ в Одеській області за вих. № 1755-962/3-02/8-1500/23 від 27.01.2023 р. у задоволенні цих вимог було відмовлено, тому звернулася до суду за захистом свої прав.

Ухвалою від 01.03.2023 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків.

07.03.2023 р. позивач у встановлений суддею строк усунула недоліки позовної заяви, та уточнила позовні вимоги, тож ухвалою від 09.03.2023 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

24.03.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 26.12.2016 р. первинно позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на цей вид пенсії, з 03.04.2017 р. виплата пенсії припинена. За заявою від 25.10.2022 р. та долученими документами позивачу поновлено пенсію за вислугу років та переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком при страховому стажі 47 років 5 місяців (враховано по 30.06.2022 р.), середньомісячній заробітній платі 6415,65 грн., обчисленій за період з 01.07.2000 р. по 30.06.2022 р. згідно даних персоніфікованого обліку. Вказує, що позивач помилково вважає призначення 25.10.2022 р. пенсії вперше, оскільки пенсія позивачу призначена раніше, а саме з 26.12.2016 р., отже призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 26.09.2022 р. є поновленням пенсії за вислугу років, а не призначенням пенсії. Вважає, що пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу від 13.01.2017 р. № 7498 з 26.12.2016 р. призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я. Станом на 30.11.2016 р. обраховано загальний стаж 38 років 7 місяців 2 дні.

Відповідно до запису 23 трудової книжки серії НОМЕР_1 , наказом № 63 від 03.04.2017 р. переведена на посаду медичної сестри процедурного кабінету консультативно-діагностичного відділення.

У зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на цей вид пенсії, з 03.04.2017 р. виплата пенсії була припинена, що не заперечується сторонами.

25.10.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про поновлення виплати пенсії, переходу на пенсію за віком, перерахунок пенсії.

Як вбачається з протоколу розрахунку від 27.10.2022 р. на підставі рішення № 88 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим здійснено перерахунок розміру пенсії при страховому стажі 47 років 5 місяців (враховано по 30.06.2022 р.), середньомісячній заробітній платі 6415,65 грн. (коефіцієнт заробітку - 1,03707 х 6186,32 - середній заробіток за 2014-2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14), обчисленій за період з 01.07.2000 р. по 30.06.2022 р. згідно даних персоніфікованого обліку.

При коефіцієнті страхового стажу з урахуванням кратності 0,64013 за 47 років 5 місяців, розмір пенсії позивача з 25.10.2022 р. як працюючої особи складає 2711,03 грн., у тому числі: 2499,04 грн. - основний розмір пенсії за віком; 211,99 грн. - доплата за 17 років понаднормового стажу.

З метою з`ясування обставин перерахунку, 30.12.2022 р. позивач звернулася до Головного управління із заявою щодо призначення їй пенсії застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.01.2019 р. по 31.12.2022 р.

Листом від 27.01.2023 р. №1755-962/З-02/8-1500/23 ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено про відсутність законних підстав для врахування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2019 - 2021 роки - 10846,37 грн.), оскільки вона отримувала пенсію за вислугу років.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Положеннями ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.01.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно зі ст.52 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров`я.

Пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Пунктом 2.4 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження (ст.82 Закону № 1788-XII).

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом ч.1 ст.9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч.2 ст.40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, з 26.12.2016 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а тому за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернулася вперше 25.10.2022 р.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у межах спірних правовідносин при призначенні пенсії позивачу за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а саме 2019-2021 роки, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у випадку призначення особі пенсії за одним законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення на інший вид пенсії згідно ч.3 ст.45 Закону №1058-IV (постанови від 19.01.2022 р. у справі № 528/639/17, від 31.01.2019 р. у справі № 639/2751/17, від 11.07.2019 р. у справі № 264/6292/16-а, від 17.01.2020 р. у справі № 591/5266/16-а).

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ ПФУ в Одеській області не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019-2021 роки).

Разом з тим, суд зауважує, що у даному випадку відповідачем вчинено саме протиправні дії, а не бездіяльність, як вказує позивач в уточненій позовній заяві, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та призначено їй пенсію за віком, що підтверджується рішенням № 88, однак при цьому не застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2019-2021 роки.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, починаючи з 25.10.2022 р. та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 25.10.2022 р.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, починаючи з 25.10.2022 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 25.10.2022 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко