Справа № 607/3165/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 Справа №607/3165/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 вбачається, що ОСОБА_1 12 лютого 2023 року о 16 год. 40 хв. в смт Дружба дорога АН.16, 105 км керуючи Т/З марки VOLVO ХС60 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті чим порушив п.14.6 а) ПДР порушення правила обгону обгін на перехресті. Водій скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 , як водій, відзначається особливою уважністю та беззастережно дотримується всіх правил дорожнього руху, тому вважає, що вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства та є такою що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, однак працівники поліції все таки склали постанову, без належних на те доказів. Позивач просить скасувати спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 01 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року.

07 березня 2023 року від відповідача УПП в Тернопільській області ДПП надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача в порядку ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у якому зазначено, що поліцейський СРПП ВП № 3 м. Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції Лукачик Ігор Михайлович, постанову якого оскаржує позивач, не перебуває на службі в департаменті патрульної поліції. Окрім цього, УПП в Тернопільській області ДПП не входить до структури підрозділів ГУНП, а є структурним підрозділом ДПП.

Відтак, 10 березня 2023 року протокольною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати постановлено замінити первісного відповідача УПП в Тернопільській області ДПП належним відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), не закриваючи провадження у справі, згідно ч. 3 ст. 48 КАС України.

24 березня 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву від ГУНП в Тернопільській області, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, щоу провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. З даним позовом ГУНП в Тернопільській області не погоджується з наступних підстав.

12 лютого 2023 року поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Лукачиком І. М. винесено постанову серії ЕАС 6536415 від 12 лютого 2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 гри. на гр. ОСОБА_1 , котрий керував транспортним засобом Volvo XC60, д.н.з. НОМЕР_2 .

Правилами дорожнього руху, а саме п. 14.6 а) чітко передбачено, що обгін забороняється на перехресті, а нормами ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за порушення правил обгону, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У позовній заяві позивачем вказано, що постанова про адміністративне правопорушення винесена протиправно, оскільки ним не здійснено жодного порушення вимог ПДР та КУпАП, без належних та допустимих доказів скоєння правопорушення.

Такі твердження є необґрунтованими та безпідставними. Так, із бланку постанови, а саме п. 7 чітко прослідковується, що до постанови додається відеофіксація на вимогу. Вказані матеріали відео фіксації надані поліцейськими та долучаються до матеріалів справи. Із цих відеозаписів, а саме запису 12.02.2023 МОV (з 20 секунди запису по 25 секунду) чітко видно, що на Т подібному перехресті позивачем всупереч вимогам ПДР та дорожньої розмітки (суцільна лінія прослідковується) здійснено обгін грузового автомобіля білого кольору. Також прослідковується з відеозапису VID 43F000009.MOV, запис з 18 сек. по 1хв. 20 сек., що позивача було ознайомлено із відеодоказом та відповідно йому відомо про його існування.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення п. 14.6 а) ПДР та норм ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, а відтак позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, представник ГУНП в Тернопільській області просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність; в зв`язку із зайнятістю по службі, розгляд справи проводити у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі у зв`язку із зайнятістю по службі.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що останній 12 лютого 2023 року о 16:35:21 смт Дружба, дорога Н. 18 105 км, водій керуючи Т/З здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6.а ПДР порушення правил обгону, заборонено обгін на перехресті, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане порушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. до постанови додається відео фіксація з н/к ВОС5302.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил обгону, заборонено обгін на перехресті п. 14.6 а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 14.6 а) ПДР визначено, що на перехресті обгін заборонено.

Частина 2 ст. 122 КУпАП (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відтак, у виниклому спорі відповідач повинен довести, що 12 лютого 2023 року о 16:35:21 год. в смт Дружба, дорога Н. 18 105 км, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLVO ХС60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, що стало причиною накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанові серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року, вказано, що до постанови додається відеофіксація з н/к ВОС5302.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача встановлено наявність чотирьох відеозаписів: файли з назвами 12.02.23, VID53F000007; VID43F000009; VID29F000011.

Оглядом відеозаписів VID53F000007; VID43F000009; VID29F000011 встановлено, що на них відображено запис, який розпочинається з 16 год. 23 хв., 16 год. 27 хв. та 16 год. 41 хв. 12 лютого 2022 року та з яких чітко слідує, що на момент вчинення правопорушення 12 лютого 2023 року о 16:35:21 год. транспортний засіб позивача стоїть нерухомо на узбіччі дороги, якомога правіше, і в цей час відбувається спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо іншого файлу з 12.02.23, який містить запис з службового автомобіля поліцейських, то з його змісту вбачається, що запис здійснювався 01 січня 2016 року з 01:40:16 до 01:41:07, що не є датою та часом інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, якійсь цього відеозапису унеможливлює ідентифікацію номерного знаку та інших характеристик транспортного засобу.

Також останній відеозапис не доєднувався до спірної постанови, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

За змістом ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон) завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вуличнодорожній мережі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив ПДР.

Для попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону).

Порядок використання спеціальних засобів фіксації регульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затверджений Наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026, розділом ІІІ якого визначено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Щодо змісту (дати, часу) та якості відеозапису, то суд надав цим обставинам оцінку вище, а щодо відсутності відомостей про такий технічний засіб в оскаржуваній постанові, суд звертає увагу на наступне.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статей 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17, від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16а.

Відтак, у суду відсутня можливість оцінити запис відео із реєстратора поліцейського автомобіля, як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отож, у даній адміністративній справі відповідач належних та допустимих доказів (матеріалів фото та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного у спірній постанові правопорушення, не надав.

Тому, суд доходить до висновку, що відповідачем вказаний обов`язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року, слід задовольнити шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача ГУНП в Тернопільській області на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 429,44 грн.

На підставі ст.ст. 9, 1213, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6536415 від 12 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять),44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: вул. Валова, буд. 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська