Справа № 440/4077/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/4077/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській об ласті щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати час тини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За приписами частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивачем у позовній заяві викладено одну вимогу немайнового характеру, відтак судовий збір за подання такої позовної заяви підлягає сплаті у розмірі 1073,60 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки 1 % ціни позову менше за вказану ставку).

Позивач разом з позовною заявою надав квитанцію № 0.0..1 від 24.01.2023 про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Під час перевірки зарахування судового збору встановлено, що судовий збір, сплачений ОСОБА_1 згідно з даною квитанцією, зарахований як судовий збір, сплачений за подання позовної заяви по справі № 440/1151/23.

Положеннями частини 5 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином повторно поданий той самий платіжний документ про сплату судового збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Обґрунтовуючи необхідність сплати судового збору на загальних підставах за повторне подання позовної заяви за умови, коли сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із поверненням позовної заяви, але не була повернута, і до повторно поданого позову додавався первісний документ про сплату судового збору, суд вважає за необхідне вказати таке.

Певний час редакція частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору це речення було виключено з цієї норми (пп. 4 п. 4 цього Закону). Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом стаття 6 Закону встановлює, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду (або повернув позовну заяву). Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за Законом України «Про судовий збір» такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду (повернена).

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Отже, квитанція № 0.0..1 від 24.01.2023 про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн не може бути прийнята судом як документ про сплату судового збору за подання саме цієї позовної заяви.

Відтак позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також частинами 1, 2 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізнається або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

У поданій позовній заяві позивач просить зобов`язати пенсійний орган нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021, посилаючись на те, що позивачу на виконання пункту 3 постанови № 103 у період з 01.01.2019 по 30.06.2021 щомісяця окремою сумою виплачувалась різниця між місячним розміром підвищеної пенсії , розрахованої відповідно до абзацу першого пункту постанови № 103, та місячним розміром отриманої пенсії, станом на 01.07.2021 відкладена виплата проведена в повному обсязі, з порушенням строків виплати.

Отже, про виплату суми пенсії з порушенням строків та ненарахування компенсації втрати частини доходів позивач повинен був дізнатися 01.07.2021.

Разом з тим, позивач звернувся до суду лише 01.04.2023 (згідно з відомостями поштового конверту, в якому надіслано позовну заяву).

До позовної заяви додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, обґрунтовану посиланням, зокрема, на правову позицією Верховного Суд, викладену у постанові від 27.07.2022 у справі № 460/783/20.

Суд бере до уваги, що у цій постанові Верховний Суд зазначив, що саме з моменту отримання листа-відповіді пенсійного органу щодо відмови у виплаті позивачеві компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати розпочався перебіг передбаченого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку для звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.08.2022 за наслідками розгляду звернення представника позивача від 22.08.2022 щодо виплати компенсації витрати частини доходів ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким відмовлено у виплаті компенсації витрати частини доходів, датовано 25.08.2022 і його надіслано на електронну адресу представника позивача, натомість позов до суду подано 01.04.2023, суд констатує, що позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Обставин, які є поважними причинами пропуску такого строку, позивачем не наведено, доказів на їх підтвердження не надано.

Отже, підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн (за реквізитами для сплати судового збору з 01 січня 2023 року: отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору);

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Копію ухвали направити особі, яка звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Довгопол