Справа № 260/802/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2023 року м. Ужгород№ 260/802/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши в письмовому провадженні спрощеному позовного провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл.Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008), про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) позивачу у період з 01.01.2019 по 30.06.2021 щомісячно окремою сумою виплачувалась різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до Постанови № 103, та місячним розміром отриманої особою пенсії, тобто з порушенням строків її виплати. Враховуючи, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ) компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) позивач звернувся до суду з цими позовними вимогами до відповідача.

16 березня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов , відповідно до змісту якого заперечив проти позову і зазначив, що сума перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 становить 37 677,87 грн. та виплачувалась згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 року «Деякі питання виплати пенсій окремих категорій громадян».

Постановою № 1088 від 24.12.2019 року «Деякі питання виплати пенсій окремих категорій громадян" установлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці. Таким чином, пенсія гр. ОСОБА_1 виплачувалася у відповідності до Закону, Постанов Кабінету Міністрів України № 103, № 1088 та у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію, призначену відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з листа - відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 1511.2022 року №0700-1704-8/43877, на виконання Постанова № 103 Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з грошового забезпечення за відповідного посадою, визначеного у довідці, виданою ліквідаційною комісією УМВС у Закарпатській області для перерахунку пенсії. Загальна сума перерахованої з 01.01.2016 становить 43330,40 грн. Доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5472,76 грн. було виплачено додатковою відомістю у квітні 2018 року.

Сума перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 становить 37857,64 грн. та виплачувалась згідно п. 2, Постанови №103 у такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період 01.01.2016 по 31.12.2017(сума складала 788,70 грн).

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми (сума складала 1577,40 грн. по 31.05.2021, у червні 2021 року - 1577,44 грн.),

Станом на 01.07.2021 відкладена виплата позивачу проведена в повному обсязі, що не заперечується сторонами.

09 листопада 2022 року представник позивача завернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, в якій просила здійснити нарахування та виплату заявнику компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Листом від 12.12.2022 № 4494-4585/Д-02/8-0700/22 відповідач повідомив представниці позивача про те, що після проведеного перерахунку пенсії відповідно до Постанови № 103 позивачу забезпечено її виплату у перерахованому розмірі та у встановлені законодавством строки. Пенсія позивачу нараховується та виплачується своєчасно, у терміни, передбаченні чинним законодавством. Тому підстав для нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії немає.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Щодо строків звернення з даним позовом до суду, то суд дійшов висновку про дотримання позивачем строків звернення встановлених ст. 122 КАСУ з врахуванням правових висновків в цьому питанні , зроблених 09.06.2021 року у справі № 461/1390/16-а:

- правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частини другої статті 55 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх " виплати № 2050-ІІІ.

Згідно зі статтями 1,2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Тобто стаття 2 Закону № 2050-ІІІ прямо передбачає, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема, пенсії.

Наведене дає підстави для висновку, що дія зазначеного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема пенсії). Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом Пенсійного фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 19.09.2019 у справі № 522/9778/16-а, від 14.07.2020 у справі №750/1512/16-а, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20 та від 20.04.2022 у справі № 461/1390/16-а.

Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з виплатою йому, як пенсіонеру органів внутрішніх справ (міліції), перерахованої пенсії у строки, встановлені пунктом 3 Постанови № 103.

Так, відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтю 63 Закону № 2262-ХІІ доповнено цією частиною згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», що набрав чинності 29.12.2015.

Як наслідок, з 29.12.2015 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» визначалося перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103.

Приймаючи таке рішення у справі № 826/12704/18, суди виходили з того, що пункт 3 Постанови № 103 звужує зміст та обсяг існуючих прав і свобод, оскільки скасовує надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримували пенсіонери органів внутрішніх справ (міліції) під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій, (…), змінює умови і норми пенсійного забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) або за прирівняними до них посадами, (…) що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 640/620/20.

Поряд з цим, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (далі Постанова № 1088) пункти 1-3 Постанови № 103 виключено.

Підпунктом 2 пункту 1 Постанови № 1088 установлено, що:

- особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Обґрунтовуючи правомірність підпункту 2 пункту 1 Постанови № 1088 Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 640/620/20 зазначив:

«… безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту положень підпункту 2 пункту 1 оскаржуваної постанови Уряду №1088 дає підстави вважати, що з 01.01.2020 Урядом встановлено порядок виплати пенсій, які з 01.01.2016 перераховані з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), а також відсоткової виплати різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р, а не визначено підставу для перерахунку таких пенсій та складові грошового забезпечення для відповідного перерахунку пенсій.

Тобто, оскаржуваними положеннями Постанови №1088 визначено умови завершення виплати перерахованих у 2018 році сум пенсій за період до скасування у судовому порядку пункту 3 Постанови №103.»

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищенаведене суд прийшов до висновку, що відповідач виплачував у період з 01.01.2019 по 30.06.2021 відсоткову виплату різницю між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відтак суд не встановив факту порушення відповідачем встановлених строків виплати позивачу нарахованої пенсії. Відповідно, відсутні підстави для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом № 2050-ІІІ.

При цьому суд відхилив твердження позивача, що при вирішенні цього спору необхідно врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.04.2022 № 461/1390/16-а. Так, підставою для задоволення позову і зобов`язання орган Пенсійного фонду України виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії слугувало те, що орган Пенсійного фонду України при виплаті заборгованості зі сплати пенсії, що була встановлена судовим рішенням, не виплатив пенсіонеру одночасно відповідну компенсацію.

Поряд з цим, у цій справі суд не встановив факту порушення строків виплати позивачу нарахованої пенсії, оскільки відповідні виплати здійснювались у строки, встановлені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008), про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова