Справа № 420/5327/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5327/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - позивач, ГУПФУ в Одеській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69583848 від 02.03.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо протиправності оскаржуваної постанови позивач вказує, що вона прийнята відповідачем без урахування усіх обставин у справі, а саме того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому вказує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №420/1561/22 (яке набрало законної сили 31.05.2022) Головним управлінням проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» про розмір грошового забезпечення №33/36-2089у від 04.11.2021, унаслідок чого розмір його пенсії становить 18808,35 грн, а за визначений в рішенні суду період розмір донарахованої пенсії (доплати) за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 складає 300037,67 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Указана сума не виплачена ОСОБА_1 , оскільки бюджетом Головного управління у 2022 році не було передбачено відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в повному обсязі, а бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік ще не затверджено. З посиланням на ці ж обставини позивач також уважає, що ним в повному обсязі виконані зобов`язання, покладені Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 29.04.2022 у справі №420/1561/22 і зазначає, що повідомив державного виконавця про виконання рішення суду, однак відповідач на зазначені обставини уваги не звернув та прийняв протиправну постанову про накладення штрафу.

Ухвалою від 17.03.2023 позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Позивач ухвалу суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 03.04.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України. Судове засідання призначено на 11.04.2023 об 11:00 год., відповідача зобов`язано надати до суду в якості доказів засвідчені належним чином копії усіх матеріалів виконавчого провадження №69583848. Також цією ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , який є стягувачем у виконавчому провадженні (далі третя особа).

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що ГУПФУ в Одеській області листом №1500-0505-5/94701 від 15.09.2022 повідомляло відділ, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №420/1561/22 виконано, а саме що ОСОБА_1 08.09.2022 проведено перерахунок пенсії та виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 в сумі 300037,67 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. При цьому, жодних підтверджуючих документів щодо вжиття заходів спрямованих на виплату розрахованої суми Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано.

Оскільки вимоги виконавчого листа боржником повторно не виконано, а саме, не здійснено виплату перерахованого розміру пенсії, визначеного на виконання рішення суду, при цьому до відділу не надано пояснень з причин невиконання рішення суду, 02.03.2023 державним виконавцем відповідно до вимог статей 63, 75 Закону було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за не виконання вимог виконавчого документа. За позицією відповідача відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті пенсії, тобто обставина, на яку посилається позивач, не свідчить про поважність невиконання рішення суду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, будучі належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду згідно з правилами, установленими статтею 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу.

Згідно із частиною 3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути цю справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №420/1561/22 (яке набрало законної сили 31.05.2022) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати і виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» про розмір грошового забезпечення №33/36-2089у від 04.11.2021.

10.06.2022 року судом у вказаній справі видано виконавчий лист №420/1561/22.

На виконання рішення суду ГУПФУ в Одеській області здійснило 08.09.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 та розрахувало йому доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 30.09.2021 в розмірі 300037,67грн.

Ця сума доплати пенсії ОСОБА_1 не виплачена, але обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, як така, що підлягає виплаті.

За заявою стягувача Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого Одеським окружним адміністративним судом виконавчого листа №420/1561/22 від 10.06.2022, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69583848 від 09.08.2022.

Цією постановою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Боржник листом №1500-0505-5/94701 від 15.09.2022 повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення суду у справі №420/1561/22 проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії і нараховано доплату пенсії в розмірі 300037,67грн, яка буде виплачена після виділення Пенсійним фондом України відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Також у цьому листі до відома державного виконавця доведено, що на час надання відповіді бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджений.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.03.2023 ВП №669583848 на ГУПФУ в Одеській області на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

Ця постанова мотивована тим, що станом на 14.02.2023 вимоги виконавчого документу боржником не виконані.

Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами першою третьою статті 63 Закону №1404-VIII установлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із приписами частин першої, другої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У спірному випадку причиною невиконання судового рішення у справі №420/1561/22 слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення з огляду на те, що на час здійснення перерахунку стягувачу пенсії бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не був затверджений в установленому законодавством порядку.

Слід зауважити, що за рішенням суду у справі №420/1561/22 боржник фактично мав здійснити перерахунок і виплату різниці пенсії, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В силу статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тож саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням зазначеного суд погоджується з доводами позивача, що проведення виплати заборгованості не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема ГУПФУ в Одеській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як встановлено судом, бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №1167 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік».

Цією постановою за рахунок коштів Державного бюджету України передбачені видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в розмірі 360 000 000 грн.

За твердженням позивача у цій справі, Головному управлінню ПФУ в Одеській області на 2022 рік було передбачено фінансування видатків на погашення заборгованості за рішеннями суду в сумі 32 478 300,00 грн, що є недостатнім для погашення всієї заборгованості.

Однак на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови від 02.03.2023 вже наступив новий бюджетний період, в якому бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік ще не затверджено, а Головні управління Пенсійного фонду України діють на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2023 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішеннями судів.

Таким чином, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення у строк, визначений державним виконавцем.

Про те, що виплата доплати пенсії неможлива без визначення бюджетних асигнувань Пенсійним фондом України, позивач своєчасно повідомляв відповідачу листом №1500-0505-5/94701 від 15.09.2022.

Отже обставини, які повідомило ГУПФУ в Одеській області, в достатній мірі свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії за рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а причинами, які об`єктивно на той час не залежали від його волі.

Тож у контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин. За таких умов невиконання позивачем судового рішення у справі №420/1561/22 станом на дату винесення оскаржуваної постанови зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. З урахуванням викладеного суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу на позивача.

Отже, позовні вимоги ГУПФУ в Одеській області є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі не здійснюється, оскільки за правилами статті 139 КАС України всі судові витрати відшкодовуються лише при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-77, 139, 242-246, 259-262, 271, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69583848 від 02.03.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний