Справа № 490/503/23
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/503/23
Провадження №2-а/489/49/23
Рішення

іменем України

12 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В січні 2023 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії САР № 6384238 від 08.01.2023.

В позові вказав, що 08.01.2023 відносно нього було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CARINA II, д/н НОМЕР_1 , на перехресті вул. Маріупольська та вул. Потьомкінська в зоні дії дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонений, здійснив подальший рух, проігнорувавши його, чим порушив п. 8.4 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Із вказаною постановою позивач не згодний та зазначає, що за вказаних обставин та у вказаний час він дійсно керував транспортним засобом TOYOTA CARINA II, д/н НОМЕР_1 , та на перехресті вул. Маріупольська та вул. Потьомкінська здійснив зупинку перед дорожнім знаком 2.2, далі, впевнившись, що проїзд безпечний, продовжив рух перехрестям. Після цього його було зупинено працівниками патрульної поліції та складено відносно нього оскаржувану постанову - не зважаючи на те, що він заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення та на його вимогу працівниками поліції не було надано жодних доказів (посилання на докази) вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач звернувся із даним позовом до суду. Також просив суд стягнути на його користь понесені витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.01.2023 матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 передано до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.04.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про зміну предмета позову,відповідно до якого він просить суд визнати протиправною і скасувати постанову інспектора капітана поліції Ковальова Ігоря Ігоровича 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області серії ЕАР № 6384238 від 08.01.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

06.04.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також представник відповідача зазначає, що відеозапис як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення не зберігся через сплив терміну його зберігання. Проте зазначає, що вважає належним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, рапорт працівника патрульної поліції.

Представник позивача 10.04.2023 подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої посилався на безпідставність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також просив суд стягнути на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмір 4 000,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6384238 від 08.01.2023 вбачається, що того ж дня о 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CARINA II, д/н НОМЕР_1 , на перехресті вул. Маріупольська та вул. Потьомкінська в зоні дії дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонений,здійснив подальший рух, проігнорувавши його, чим порушив п. 8.4 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «б» п. 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), визначено, що знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, порушення вимог дорожніх знаків становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд приходить до висновку про відсутність достовірних, достатніх та беззаперечних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність матеріалах справи беззаперечних доказів, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, за порушення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріальне-технічне та фінансове забезпечення. Департамент патрульної поліції Департамент та його підрозділи становлять єдину систему. Підрозділи департаменту підзвітні та підконтрольні Департаменту. Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України. Таким чином, боржник Управління патрульної поліції в області Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою, не має самостійного балансу та рахунків в Державній казначейській службі.

У свою чергу, Департамент патрульної поліції, в структуру якого входить Управління патрульної поліції в області є юридичною особою публічного права з самостійним балансом та рахунками в органах Державної казначейської служби України, тобто є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, зокрема, призначених для утримання Управління патрульної поліції в області Департаменту патрульної поліції.

Управління патрульної поліції у відповідній області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції без статусу юридичної особи та відповідно до бюджетного законодавства не отримує та не являється розпорядником бюджетних коштів. У зв`язку з вищевикладеним судові витрати підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України або шляхом відшкодування коштів з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у відповідній області Департаменту патрульної поліції

Аналогічна правова позиція щодо суб`єкта, за рахунок якого слід стягувати витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 757/52466/18-а та Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції підлягають відшкодуванню судові витрати, понесені позивачем. А саме сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу. Проте виходячи з принципу справедливості, приймаючи до уваги складність даної справи та враховуючи розмір штрафу, суд вважає за доцільне відшкодувати позивачу понесені ним витрати на професійну правничу допомогу частково - в розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись статтями 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6384238 від 08.01.2023 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн .(одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн .(п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст рішення складено 12.04.2023.

Суддя Г.А. Микульшина