Справа № 380/1503/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1503/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

про визнання протиправною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у якому заявлено позовну вимогу: визнати порушення права позивача на інформацію Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, а саме: несвоєчасне надання інформації згідно запиту від 23.07.2022, який зазначений у описі листа АТ «Укрпошта» № 954 під номером 1.

Позовні вимоги мотивовані наступним: 23.07.2022 ОСОБА_1 звернувся з запитом на отримання публічної інформації до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який було надіслано рекомендованим листом № 954 з описом вкладення АТ «Укрпошта» № 1. ОСОБА_1 повідомив, що 18.04.2022 він скерував до відповідача інформаційний запит листом АТ «Укрпошта» № 474 (опис листа № 2), відправлення вручене 27.04.2022. Просив надати інформацію: « 1.Повідомте вхідний реєстраційний номер мого запиту від 18.04.2022. 2. Повідомте посадову особу, яка була відповідальною за опрацювання зазначеного запиту. 3. Повідомте коли саме та в який спосіб було надано відповідь на зазначений запит. 4. У випадку, якщо відповідь на запит було скеровано засобами АТ «Укрпошта» повідомте номер відправлення та/або копію квитанції про надання послуг зв`язку. У випадку, якщо відповідь було надіслано до електронної адреси, прошу зазначити дату та час скерування електронного листа, до якої адреси такий електронний лист було скеровано та долучіть знімок екрану з поштової скриньки, де буде видно факт надсилання конкретного документа або інше підтвердження скерування конкретної відповіді електронним листом».

Позивач вказує, що перша відповідь на запит надійшла до нього за №№ ПІ-80/0-91/0/63-22 від 01.08.2022, у якій була частково відсутня запитувана інформація, а саме у п. № 2, № 3, № 4 він запитував хто з посадових осіб був відповідальний за розгляд його попереднього документа та в який спосіб було надано відповідь, просив надати копії квитанцій, але відповідь не містила такої інформації.

Позивач звертає увагу, що за сприяння Уповноваженого ВРУ з прав людини відповідача було зобов`язано надати повну інформацію. 17.11.2022 позивач отримав від відповідача повну запитувану інформацію у документі № ПІ-80/0-144/0/63-22.

Позивач наголошує, що на свій запит від 23.07.2022 він отримав запитувану інформацію лише 17.11.2022, тобто запитувана інформація отримана несвоєчасно.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідь на запит позивача від 23.07.2022 була надана листом від 01.08.2022 за № ПІ-80/0-91/0/63-22. Вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області дотримано строку розгляду запиту. Разом з тим, відповідач звертає увагу, що позивачем не оскаржується зміст, повнота і достовірність відповіді, а позивач стверджує про порушення строків розгляду запиту.

Відповідач вважає, що твердження позивача про порушення строків розгляду запиту не заслуговують на увагу, оскільки в подальшому на адресу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшло доручення від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 09.11.2022 № 2-312/0/1-22, яким зобов`язано повторно розглянути запит від 31.07.2022. Відповідач вказує, що на виконання вищезазначеного доручення ним було підготовлено та надано повну відповідь на запит.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав на адресу суду додаткові пояснення з приводу спростування доводів відповідача.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

23.07.2022 ОСОБА_1 звернувся з запитом на отримання публічної інформації до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який було надіслано рекомендованим листом № 954 з описом вкладення АТ «Укрпошта» № 1.

У зазначеному запиті ОСОБА_1 повідомив, що 18.04.2022 він скерував до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області інформаційний запит листом АТ «Укрпошта» № 474 (опис листа № 2), відправлення вручене 27.04.2022. Просив надати інформацію: « 1.Повідомте вхідний реєстраційний номер мого запиту від 18.04.2022. 2. Повідомте посадову особу, яка була відповідальною за опрацювання зазначеного запиту. 3. Повідомте коли саме та в який спосіб було надано відповідь на зазначений запит. 4. У випадку, якщо відповідь на запит було скеровано засобами АТ «Укрпошта» повідомте номер відправлення та/або копію квитанції про надання послуг зв`язку. У випадку, якщо відповідь було надіслано до електронної адреси, прошу зазначити дату та час скерування електронного листа, до якої адреси такий електронний лист було скеровано та долучіть знімок екрану з поштової скриньки, де буде видно факт надсилання конкретного документа або інше підтвердження скерування конкретної відповіді електронним листом».

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом від 01.08.2022 за № ПІ-80/0-91/0/63-22 надало відповідь на запити ОСОБА_1 віл 18.04.2022 (реєстраційний номер ПІ-82/0/4-22 від 27.07.2022) та від 23.07.2022 (реєстраційний номер ПІ-80/0/4-22 від 26.07.2022), у якій повідомило запитувача, що вихідні документи у паперовій формі, створені в Головному управлінні Держгеокадастру у Львівській області, надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, що було у випадку листа 18-13-0.4-874/0-21 від 16.08.2021. Крім того зазначив, що станом на 01.08.2021 інформація згідно листа 18-13-0.4-874/90-21 від 16.08.2021 від Пустомитівської окружної прокуратури в Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не надходила.

ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі зверненням, вважаючи, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не надало повну інформацію на його запит від 23.07.2022.

На звернення ОСОБА_1 . Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області направлено листа від 09.11.2022 № 2-3121/0/1-22 з дорученням повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 23.07.2022.

За дорученням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянуло звернення ОСОБА_1 та згідно листа від 17.11.2022 ПІ-80/0-144/0/63-22 надало відповідь на запитання його інформаційного запиту від 23.07.2022.

Позивач у цій справі оскаржує бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного розгляду та надання інформації на запит на доступ до публічної інформації.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1, 3 ч.1 ст.3 Закону №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Положенням п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону №2939-VІ).

Статтею 14 Закону №2939-VІ передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.1-4 ст. 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частина 5 статті 19 Закону №2939-VІ передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі

Відповідно до ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що з запитом на інформацію до розпорядника інформації має право звернутися фізична особа. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник повинен надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст. 22 Закону №2939-VІ відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.3 ст. 22 Закону №2939-VІ).

Згідно матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з запитом на інформацію від 23.07.2022, у якому зазначив та описав інформацію, яка запитується.

Судом встановлено, що вимоги щодо форми та змісту запиту на отримання публічної інформації були дотримані позивачем, запит належним чином оформлений, направлений та отриманий відповідачем 26.07.2022.

Відповідь на вказаний запит інформація у повному об`ємі надана позивачу лише листом від 17.11.2022 ПІ-80/0-144/0/63-22, після звернення позивача до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та за його дорученням.

Тобто відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині строків розгляду та надання інформації на запит позивача.

При цьому відповідач не обґрунтував неможливість надання запитуваної інформації у встановлені законом строки.

Таким чином, відповідач несвоєчасно надав запитувану інформацію ОСОБА_1 , чим допустив протиправну бездіяльність.

Суд зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Висновки аналогічного характеру висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 в справі № 800/369/17.

Суд звертає увагу на те, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не спростував позовних вимог, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, адміністративний позов належить задоволити повністю.

Позивачем не надано доказів понесення судових витрат, тому такі стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо своєчасного розгляду та надання у повному обсязі інформації ОСОБА_1 на запит на інформацію від 23.07.2022.

Судові витрати розподілу стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.