Справа № 500/327/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/327/23

10 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо видачі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.01.2023 року «Про виплату винагороди особовому складу військової частини НОМЕР_1 », скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.01.2023 року «Про виплату винагороди особовому складу військової частини НОМЕР_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну позивач мобілізувався до ЗС України. Вказав, що згідно наказу №308 від 30.11.2022 року посаду та справи в Військовій частині НОМЕР_2 здав і вибув до відповідача для подальшого походження служби, що розташовується в районах проведення воєнних (бойових) дій. Відтак вважає, що першим днем служби позивача у Військовій частині НОМЕР_1 є 30.11.2022 року. Зазначив, що перебуваючи на посаді оператора НОМЕР_3 комплексу радіоелектронної боротьби (далі - РЕБ) взводу РЕБ протитанкового дивізіону військової частини НОМЕР_1 , позивач до 31.12.2022 року забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Звернув увагу суду на тому, що в наказі №40 від 07.01.2023 року «Про виплату винагороди особовому складу військової частини НОМЕР_1 », командир військової частини НОМЕР_1 наказав виплатити позивачу таку винагороду лише за період з 02.12.2022 року по 11.12.2022 року. В той час як увесь календарний місяць грудень останній виконував ті ж функції в тому ж самому районі (що може бути підтверджено показаннями свідків в судовому засіданні). Вважає, що вказаний в спірному наказі період позбавив позивача отримання разової грошової винагороди згідно Постанови у розмірі 100000 грн., оскільки виплачена йому відповідачем сума за грудень була меншою.

Ухвалою суду від 08.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом 1) подання до суду належним чином завіреної копії зазначеного вище Додатку №3 до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.01.2023.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Також, даною ухвалою зобов`язано відповідача подати до суду належним чином завірену копію Наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 за №40 від 07.01.2023 "Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 " разом з усіма Додатками.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що відповідно до наказів командира, у зв`язку з виконанням відповідних бойових розпоряджень, старшому солдату ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода у період з 02.12.2022 року по 11.12.2022 року. Вказав, що додаткова винагорода в сумі 100000,00 грн., виплачувалась позивачу в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, як то передбачено постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. Зокрема, за грудень 2022 року військовослужбовець ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду в сумі 52580,65 грн. Тобто, просить врахувати, що додаткова щомісячна винагорода в сумі 100000,00 грн. виплачувалась старшому солдату ОСОБА_1 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року. Вважає, що Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 року за №40 видано в установленому законом порядку. Додатково звернув увагу суду на тому, що подання позивачем довідки виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 06.03.2023 року № 729 яку позивач долучив як доказ, що він в період з 02.12.2022 по теперішній час приймає безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області, є безпідставною та не дає жодних правових підстав, щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн., оскільки вказана довідка не відповідає формі, наведеній в додатках до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Ухвалою суду від 10.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судом встановлено, що у відповідності до Наказу №512 позивача з 02.12.2022 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, вважати таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Така ж інформація підтверджується відомостями з військового квитка позивача.

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_4 , видане 06.04.2016).

07.01.2023 Командиром Військово-частини НОМЕР_1 прийнято Наказ №40 "Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 ".

Даний Наказ прийнятий відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з змінами та окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/з/23.

Згідно даного Наказу вбачається виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 згідно додатку №1 за період безпосередньої участі в бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах введення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), згідно Бойового Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022, додаткову винагороду за грудень 2022 року в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах; виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 згідно додатку №2 за період лікування (реабілітації) після отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва) у грудні 2022 року додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн.

Зокрема, як вбачається з Додатку №1 до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №40, ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода у період з 02.12.2022 по 11.12.2022.

Позивач вважає, що вказаний в спірному Наказі період позбавив позивача на отримання разової грошової винагород згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000,00 грн., оскільки виплачена йому відповідачем сума за грудень була меншою, у зв`язку із чим позивач звернувся з даним позовом до суду щодо оскарження Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.01.2023 "Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 ".

Предметом спірних правовідносин є Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №40 від 07.01.2023 "Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 ".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Зокрема, у преамбулі до оскаржуваного наказу зазначено про прийняття останнього відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з змінами та окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/з/23.

У письмовому відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає про те, що відповідно до наказів командира, у зв`язку з виконанням відповідних бойових розпоряджень, старшому солдату ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода у період з 02.12.2022 року по 11.12.2022 року.

Така ж інформація вбачається з Додатку №1 до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №40.

Поряд з цим, як вбачається з оскаржуваного в даній справі Наказу, виплата винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 , здійснювалася на підставі Бойового Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022, яка, на думку суду, є достатньою підставою для прийняття такого наказу.

Послідовно, вирішуючи даний спір по суті, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що додаткова щомісячна винагорода в сумі 100000, 00 грн. виплачувалась старшому солдату ОСОБА_1 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, так як підставою для її виплати було Бойове Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022.

Доказів, що спростовують такі доводи відповідача, судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Отже, оцінюючи правомірність оскаржуваного в даній справі Наказу на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

В той же час, суд не надає оцінку іншим доводам учасників справи, так як предметом даного спору є правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного в даній справі наказу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, су дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 квітня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 )

Головуюча суддя Дерех Н.В.