Справа № 200/1074/23
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Справа№200/1074/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 80 від 06.04.2022 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 28.03.2022 року із зарахуванням до трудового стажу для призначення пенсії раніше не врахованих періодів роботи з 01.11.1981 року по 31.05.1983 року Совхоз «Добропільський» трактористом відділення №4, з 08.08.1985 року по 23.06.1990 року Совхоз «Добропольский» відділення №4 трактористом, з 17.10.1990 року по 27.06.1991 року Добропільська геологорозвідувальна експедиція ПГО «Донбасгеологія» помічником машиніста бурової установки, з 10.08.1991 року по 18.09.1995 року Совхоз «Добропільський» відділення №4 тваринник.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28.03.2022 року звернувся до відповідача 2 з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 80 від 06.04.2022 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 29 років.

Відповідач 2 при призначенні пенсії не врахував періоди роботи: з 01.11.1981 р. по 30.05.1983 (трудова книжка видана після дати закінчення роботи), з 08.08.1985 р. по 23.06.1990 р. (розбіжність між датою прийняття та датою наказу більше року), 17.10.1990 р. по 27.07.1991 р. (розбіжність між датою звільнення та датою наказу більше півроку), з 10.08.1991 р. по 18.08.1995 р. (не вказано номер та дату наказу на прийняття на роботу).

Зазначає, що згідно даних порталу ПФУ його стаж 35 років 11 місяців 8 днів, посилаючись на копію скріншоту з порталу ПФУ в якості доказу. Вказані дані органи ПФУ самостійно внесли до своєї бази даних.

Таким чином відповідачем 2 з підстав розбіжностей записів у трудовій книжці не враховано до страхового стажу 11 років 2 місяці 7 днів.

Наголошує, що згідно записів у трудовій книжці на момент звернення позивача чітко видно періоди роботи і можливо ідентифікувати дати праці незалежно від формулювань у трудовій книжці.

Позивач не погоджується з таким рішенням управління, яке отримано ним супровідним листом від 13.03.2023 року, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 05.04.2023 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 28.03.2022 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного Головним управлінням ПФУ в Харківській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

За результатами розгляду документів наданих позивачем, до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи:

з 01.11.1981 по 31.05.1983, оскільки трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 31.05.1983 року, видана після дати закінчення роботи;

з 08.08.1985 по 23.06.1990, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записах за номерами 5, 6 міститься розбіжність між датами прийняття/звільнення та датами прийняття відповідних наказів;

з 17.10.1990 по 27.06.1991, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записі за

номером 9 міститься розбіжність між датою звільнення та датою прийнятого наказу;

з 10.08.1991 по 18.08.1995, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записі за

номером 10 відсутня дата та номер наказу.

Зазначає, що страховий стаж позивача становить 23 роки 08 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З зазначених причин відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем 2 також надано письмовий відзив від 11.04.2023 року, в якому зазначає, що позивач звернувся до нього з заявою про призначення пенсії від 28.03.2022 року, яка була розподілена за принципом екстеріторіальності на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, який і прийняв спірне рішення. Зазначає, що ніяким чином не порушував права позивача.

З зазначених причин відповідач 2 також просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.03.2022 року звернувся до відповідача 2 з заявою № 1424 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 80 від 06.04.2022 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу - 29 років.

Супровідним листом від 13.03.2023 року відповідач 2 направив на адресу позивача спірне рішення.

Зокрема, за результатами розгляду документів наданих позивачем, до загального страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи:

з 01.11.1981 по 31.05.1983, оскільки трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 31.05.1983 року, видана після дати закінчення роботи;

з 08.08.1985 по 23.06.1990, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записах за номерами 5, 6 міститься розбіжність між датами прийняття/звільнення та датами прийняття відповідних наказів;

з 17.10.1990 по 27.06.1991, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записі за

номером 9 міститься розбіжність між датою звільнення та датою прийнятого наказу;

з 10.08.1991 по 18.08.1995, оскільки в вищезазначеній трудовій книжці в записі за

номером 10 відсутня дата та номер наказу.

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 29 років, страховий стаж позивача складає 23 роки 08 місяців 26 днів.

Таким чином, загалом відповідач не врахував 11 років 2 місяці 7 днів страхового стажу позивача з підстав розбіжностей записів у трудовій книжці.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 31.05.1983р. підтверджено роботу у спірних періодах, зокрема:

з 01.11.1981 по 31.05.1983 в Совхозі «Добропільський» трактористом відділення №4,

з 08.08.1985 року по 23.06.1990 року в Совхозі «Добропольский» трактористом відділення №4,

з 17.10.1990 року по 27.06.1991 року в Добропільській геологорозвідувальній експедиції ПГО «Донбасгеологія» помічником машиніста бурової установки,

з 10.08.1991 року по 18.09.1995 року в Совхозі «Добропільський» тваринником відділення №4.

Згідно з відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб спірні періоди роботи позивача наявні в цьому реєстрі, проте відповідач 2 не пересвідчився в наявності таких записів.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач 1 не виконав приписів, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV і не витребував додаткові документи, що підтверджують спірні періоди роботи позивача.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем 2 до страхового стажу позивача спірних періодів роботи.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем 2 спірних періодів є протиправною і ці періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, після скасування судом спірного рішення № 80 від 06.04.2022 року відповідач 2 зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 28.03.2022 року № 1424 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до страхового стажу спірних періодів роботи з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2) (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 80 від 06.04.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2022 року № 1424 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», зарахувавши до його страхового стажу періоди з 01.11.1981 року по 31.05.1983 року Совхоз «Добропільський» трактористом відділення №4, з 08.08.1985 року по 23.06.1990 року Совхоз «Добропольский» трактористом відділення №4, з 17.10.1990 року по 27.06.1991 року Добропільська геологорозвідувальна експедиція ПГО «Донбасгеологія» помічником машиніста бурової установки, з 10.08.1991 року по 18.09.1995 року Совхоз «Добропільський» тваринником відділення №4 з дати його первинного звернення 28.03.2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова