Справа № 260/3541/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3541/22 пров. № А/857/17355/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року (ухвалене головуючою-суддею Плехановою З.Б. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач-2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №03 від 24.08.2022 про відмову у призначенні їй пенсії за віком та зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області врахувати у її страховий стаж період роботи з 01.01.2004 по 01.10.2004 рік та 1 місяць жовтень 2005 року в Муніципальному автономному дошкільному освітньому закладі дитячий садок №15 з урахуванням довідок про заробітну плату №48, 49 від 05.03.2017, видані Муніципальним автономним дошкільним освітнім закладом дитячий садок №15, з 08.11.2005 по 17.09.2015 у ТзОВ Сибірський комплекс з урахуванням виданих цим Товариством довідок №214-28/15, №214-29/15 від 17.09.2015 про заробітну плату для обчислення пенсії, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку, з 07.04.1989 по 31.12.2003 період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зокрема, в Ханти-Мансійському автономному окрузі м. Радужний Тюменської області до страхового стажу з обчисленням один рік за один рік і шість місяців страхового стажу та здійснити призначення їй пенсії з моменту виникнення права на пенсію.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №03 від 24.08.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 01.10.2004 рік та 1 місяць жовтень 2005 року в Муніципальному автономному дошкільному освітньому закладі дитячий садок №15 з урахуванням довідок про заробітну плату №48, 49 від 05.03.2017, видані Муніципальним автономним дошкільним освітнім закладом дитячий садок №15, з 08.11.2005 по 17.09.2015 у ТзОВ Сибірський комплекс з урахуванням виданих цим Товариством довідок №214-28/15, №214-29/15 від 17.09.2015 про заробітну плату для обчислення пенсії, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку, з 07.04.1989 по 31.12.2003 період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зокрема, в Ханти-Мансійському автономному окрузі м. Радужний Тюменської області до страхового стажу з обчисленням один рік за один рік і шість місяців страхового стажу та зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за №638 від 7.08.2022. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що законом не врегульовано порядок відносин за участі осіб, пов`язаних з державою-агресором, листування з РФ припинено, а тому ніякі запити до РФ ГУ ПФУ в Закарпатській області не здійснювало. Зазначає, що для зарахування до страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку необхідно надати довідку про виховання або інші дані про дитину. Щодо періоду роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 07.04.1989 по 31.12.2003 до страхового стажу не зараховано, оскільки відсутня інформація про укладення трудових договорів.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 17.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Закарпатській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, до якої додала всі необхідні документи для призначення пенсії, а саме : посвідку на постійне місце проживання, РНОКПП, диплом, трудову книжку, архівні довідки Російської Федерації м. Тюмень, про підтвердження трудового стажу та заробітної плати №192-П/01, №192-П/02, №192-П/О3 від 16.03.2017, довідку №10 від 16.02.2017, видану муніципальним автономним дошкільним освітнім закладом дитячий садок №15 Росинка про підтвердження її роботи, довідки №48-51 про заробітну плату, видані МАДОЗДС Росинка, довідку про уточнення особливий характер або умов праці необхідний для призначення пенсії за віком ТзОВ Сибірський комплекс №214-27/15 від 17.09.2015 та довідки про заробітну плату №214-29/15, №214-28/15, довідку видана ФОП ОСОБА_2 , свідоцтво про народження дитини.

29.08.2022 ГУ ПФУ в Закарпатській області супровідним листом №0700-0201-8/32526 від 29.08.2022 повідомило позивачку про відмову в призначенні пенсії згідно рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №03 від 24.08.2022, оскільки заявниця не пропрацювала необхідної кількості календарних років у місцевостях прирівняних до місцевостей Крайньої Півночі.

Між тим, пенсійним органом у рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 21 рік 5 місяців 22 дні. За даним документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2004 по 01.10.2005, з 08.11.2005 по 17.09.2015, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків органів Пенсійного фонду Російської Федерації, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку, оскільки у свідоцтві про народження відсутня відмітка про отримання паспорта, період роботи в місцях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 07.04.1989 по 31.12.2003 до страхового стажу в полуторному розмірі, оскільки відсутня інформація про укладення трудових договорів.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивачки наявні записи, зокрема:

- №3 07.04.1989 про прийняття на роботу в Муніципальний дошкільний освітній заклад №15 Росинка на посаду вихователь в я/садік №9 Ханти-Мансійського автономного округу м. Радужний Тюменської області, місцевість прирівняна до Крайньої Півночі;

- №4 08.05.1995 про звільнення по переведенні п.5 ст.29 КЗпПР РФ в МД ОУ Черепашка. №5 23.10.1995 про переведення інструктором по фізкультурі.

- №6 06.05.1998 про переведення вихователем по фізкультурі.

- №7 05.01.1999 про звільнення по переведенні в Муніципальний дошкільний освітній заклад №15 Росинка.

- №8 01.04.1999 про прийняття на роботу на посаду вихователя по фізичній культурі в порядку переведення із МЦОЗ, місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

- №9 01.01.2000 про переведення інструктора по фізичній культурі.

- №10 03.04.2001 про присвоєння другої категорії терміном на п`ять років по посаді Інструктор по фізичній культурі.

- №11 03.09.2001 про переведення вихователем.

- №12 02.09.2002 про переведена на посаду інструктора з фізичної культури по 01.10.2005 (звільнена запис трудової книжки №13.)

Крім того, відповідно до довідки ТОВ Сибірський комплекс про доходи за 2005 -2015 роки від 17.09.2015 №214-27/15 та довідки про заробітну плату №214-29/15, №214-28/15, з яких вбачається, що роботодавцем у вказаний період утримувались з доходів обов`язкові платежі, а також довідка №10 від 16.02.2017 видана муніципальним автономним дошкільним освітнім закладом дитячий садок №15 Росинка про підтвердження роботи позивача, довідка №№48, 49, 50, 51 про заробітну плату видана МАДОЗДС Росинка.

Відповідно до довідки ТОВ Сибірський комплекс та МАДОЗ ДС №15, в такій помісячно вказано заробітну плату позивача на даному підприємстві, довідки містить інформація про сплату страхових внесків, містить назву підприємства, на підставі яких її видано, довідка підписана керівником установи і головним бухгалтером та скріплена печаткою підприємства.

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо зарахування спірних періодів. Суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивачки від 17.08.2022 та прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом спірних періодів праці позивачки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині та не вбачає підстав для застосування положень частини другої цієї статті.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України кожному гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають : 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058).

Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

З матеріалів справи видно, що у трудовій книжці позивачки наявні записи про роботу в Муніципальному автономному дошкільному освітньому закладі дитячий садок №15 у період з 01.01.2004 по 01.10.2005 (здійснені виплати з 01.01.2004 по 31.10.2004 та 1 місяць жовтень 2005 року згідно довідки №48, 49) на посаді вихователь інструктор по фізичній культурі та у ТзОВ Сибірський комплекс у період з 08.11.2005 по 17.09.2015 на посаді машиніст 5 розряду насосної станції по закачці робочого агента в пласт цех підтримки пластового тиску вахтовим методом.

Колегія суддів зазначає, що неврахування спірних періодів до страхового стажу пов`язане з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків, у зв`язку з чим позивачка позбавлена соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Чинне законодавство покладає обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків на страхувальника. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, вказане не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи при перерахунку пенсії позивачки.

Тобто, за умови підтвердження трудового стажу, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Крім того, відповідно до довідки ТзОВ Сибірський комплекс про доходи за 2005-2015 роки №214-27/15 від 17.09.2015 та довідки про заробітну плату №214-29/15, №214-28/15, роботодавцем у вказаний період утримувались з доходів обов`язкові платежі, а довідка №10 від 16.02.2017, видана муніципальним автономним дошкільним освітнім закладом дитячий садок №15 Росинка підтверджує роботу позивачки.

Також, відповідно до довідки ТзОВ Сибірський комплекс та МАДОЗ ДС №15, в ній помісячно вказано заробітну плату позивачки на даному підприємстві.

При цьому, вказані довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, назву підприємства, на підставі яких її видано, підписані керівником установи і головним бухгалтером та скріплені печаткою підприємства.

Крім того, відповідач, як на підставу неприйняття спірних довідок, виданих на території Російської Федерації, вказує на неможливість проведення перевірки їх змісту з огляду на розпочату з 24.02.2022 військову агресію РФ.

Відповідно до п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07.07.2014), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Вказаним додатком затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. В ній, зокрема, вказується орган, що видав довідку, особа, якій довідка видана, суми заробітної плати та період, за який вона нарахована, а також підстава видачі довідки (назви первинних документів).

Колегія суддів зазначає, що довідки, видані ТзОВ Сибірський комплекс та МАДОЗ ДС №15 містять усі ключові реквізити, які визначені додатком 1 Порядку №22-1.

У довідці помісячно вказано заробітну плату позивачки на даному підприємстві, яка містить інформацію про сплату страхових внесків, назву підприємства, на підставі яких її видано, така підписана керівником установи і головним бухгалтером та скріплена печаткою підприємства.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання відповідача на неможливість проведення перевірки змісту вказаної довідки, не заслуговує на увагу, оскільки перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Таким чином, відсутність у них можливості провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на заявника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно такий стаж не враховано при призначенні пенсії позивачці.

Стосовно спірного періоду по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до трирічного віку, суд першої інстанції вірно зазначив, що у свідоцтві про народження старого зразка (зареєстровано в акті про народження №7) є відомості про отримання паспорта позивача, що також підтверджуються архівною особовою карткою в розділі загальних відомостей, отже відповідачем безпідставно такий стаж не враховано при призначенні пенсії.

Щодо періоду робити з 07.04.1989 по 31.12.2003 в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зокрема, в Ханти-Мансійському автономному окрузі м. Радужний Тюменської області та врахування до страхового стажу з обчисленням один рік за один рік і шість місяців страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.4, 5 Порядку №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до п.7 параграфу «б» Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, п.7 Порядку №22-1 доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені Порядком №637, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Колегія суддів зазначає, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.09.2019 по справі №348/2208/16-а, від 03.07.2018 по справі №302/662/17-а, від 18.06.2020 по справі №537/1415/17, від 18.06.2020 по справі №140/1319/16-а, від 15.01.2021 по справі №348/2319/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

З матеріалів справи видно, що позивачкою для обґрунтування свого права на перерахунок пенсії разом із заявою було надано трудову книжку, згідно записів якої, у спірний період вона працювала у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі в дошкільному освітньому закладі на посаді вихователь інструктор з фізичної культури, Ханти-Мансійського району автономного округу м. Радужний Тюменської області, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Судом також враховано, що у пункті 2 Розділу Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок №530/П-28 від 16.12.1967 зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.02.2021 по справі №266/258/16, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування спірних періодів роботи позивачки з 07.04.1989 по 31.12.2003 з розрахунку один рік за один рік і шість місяців, оскільки остання виконувала роботи в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року по справі №260/3541/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук