Справа № 380/2696/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2696/22 пров. № А/857/2020/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

представник третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі № 380/2696/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Львівський ліхтар» про визнання протиправною та скасування постанови, скасування приписів,

суддя в 1-й інстанції Мричко Н.І.,

час ухвалення рішення 12 год. 56 хв.

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 29.12.2022

В С Т А Н О В И В :

02.02.2022 ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю (далі також ДАБІ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Львівський ліхтар» та просив:

визнати протиправною та скасувати постанову № 5а по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, яка передбачена ч.5 ст.96 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення;

скасувати винесений 10.12.2021 провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Омельчуком С. припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

скасувати винесений 10.12.2021 провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Омельчуком С. припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржена постанова є незаконною, виходячи з порушення процедури перевірки на підставі якої вона була винесена. Позивач вказав, що за адресою: АДРЕСА_1 , жодних будівельних робіт, які потребують дозвільних документів, не ведуться. Оскільки оскаржені приписи є взаємопов`язаними з оскарженою постановою, то такі підлягають скасуванню. Додатково позивач вказав, що в оскарженому приписі не конкретизовано як саме усунути порушення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Львівський ліхтар» про визнання протиправною та скасування постанови, скасування приписів, - відмовлено повністю.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт покликається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У апеляційні скарзі апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано поданих доказів та пояснень зі сторони позивача, зокрема не прийнято до уваги правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості (на нежитлове приміщення), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві власності від 19 листопада 2021 року та висновок щодо відповідності будівельним нормам об`єкта нерухомого майна №89 від 08 листопада 2021 року, виданий ТзОВ «Український інститут технічного нагляду та інвентаризації», де зазначено, що після натурного обстеження об`єкта встановлено, що дана квартира має усі необхідні власні комунікації, окремий вхід та відповідає будівельним нормам для переведення в окремий, самостійний, ізольований об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення.

Також на думку апелянта, судом залишено поза увагою те, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2021 винесено із порушення ст. 254 КУпАП, оскільки 06.12.2021 відповідачем «виявлено» правопорушення, а протокол складено лише 10.12.2012, тобто пізніше ніж через 24 години з моменту виявлення. Не встановлено особу, яка притягується до відповідальності (відсутні відомості щодо дати та місця народження, документа, що посвідчує особу). Не встановлено походження та не надано для ознайомлення суду та позивачу матеріалів відео фіксації, де позивач начебто вчинив правопорушення, а також вважає, що порушено строки розгляду справи.

Також звертає увагу суду на те, що відповідно до направлення для проведення позапланового заходу №755п від 29.11.2021 перевірка повинна проводитись у квартирі АДРЕСА_2 , яка немає жодного відношення до його нежитлового приміщення за цією адресою. Вказує, що правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності не має місце і склад зазначеного правопорушення в моїх діях відсутній.

З цих та наведених у апеляційній скарзі підстав просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та треті особи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, однак відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Інспекції ДАБК від 29.11.2021 №755-П, направлення для проведення позапланового заходу від 29.11.2021 № 755-пп посадовою особою Інспекції ДАБК у період з 29.11.2021 по 10.12.2021 проведено позапланову перевірку з виїздами на об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 (замовник ОСОБА_1 ).

Підставою для проведення позапланової перевірки у позивача слугувало звернення ЛКП «Львівський ліхтар» від 22.11.2021 №2530 (вх. №2-22079-0006 від 25.11.2021), в якому останнє просило провести перевірку будівельних робіт у кв. АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної перевірки складено:

- акт від 10.12.2021 №755-пп, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 1 частини першої статті 34 та частини другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (під час перевірки з виїздом на місце встановлено, що за адресою, вказаною у зверненні, проведено реконструкцію нежитлового приміщення шляхом влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору. Дозвільних документів, які надають право на початок будівельних робіт, в результаті перевірки ОСОБА_1 не надано);

- протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2021, відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.12.2021;

- припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.12.2021.

20.01.2022 начальник Інспекції ДАБК на підставі акта перевірки від 10.12.2021 №755-пп, протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2021 прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення №5-а, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн..

Вважаючи вказані приписи та постанову протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок №553), цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з положеннями пункту 2 Порядку №553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

За приписами пункту 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

В свою чергу, за змістом пункту 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів.

Із системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника.

У пункті 12 Порядку №553 встановлено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, серед іншого, надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Суд першої інстанції надаючи оцінку аргументам позивача про протиправне неповідомлення його про проведення перевірки враховував, що положення Порядку №553 встановлюють обов`язок для посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, однак суд вірно вказав про те, що таке правило не стосується випадків проведення позапланової перевірки, яка мала місце у спірній ситуації, оскільки ні Закон України № 3038-VI, ні Порядок №553 не передбачають обов`язку посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилати суб`єкту містобудування повідомлення про проведення позапланової перевірки.

Також відповідно до пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю фіксування процесу проведення перевірки здійснюється з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним твердження суду першої інстанції, що підтвердженням доводів відповідача про присутність позивача при проведенні перевірки є поданням останнім під час такої окремих документів: договору купівлі-продажу приміщення від 19.11.2021, технічного паспорту від 08.11.2021 №0661-ЛВ, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, а відтак слід дійти висновку, що позивач був повідомлений та присутній під час проведення перевірки.

Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою аргументи щодо протиправності неповідомлення позивача про проведення позапланової перевірки, а покликання позивача на проведення перевірки за його відсутності спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3.17 ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

З п.3.2, п.4.8 ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» вбачається, що будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Проектна документація має бути розроблена з урахуванням усіх документів будівельних норм та стандартів, чинних на час її передачі у виробництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку № 466, замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Згідно з ч.1-ч.6 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, а також у разі коригування проектної документації на виконання будівельних робіт в установленому законодавством порядку, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, згідно з положеннями п. 13 Порядку № 466, повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 - до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. У разі подання повідомлення через електронний кабінет внесення до реєстру інформації, зазначеної у повідомленні, здійснюється в день його надходження автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з частиною п`ятою статті 32 Закону України № 3038-VI об`єкт нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Васильківського С., буд. 5, прим.1, за класом наслідків відноситься до класу незначних наслідків - СС1, а тому виконання будівельних робіт на такому об`єкті вимагає подання замовником, тобто позивачем, повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Заперечуючи факт виявленого порушення, позивач вказував на те, що придбав описане приміщення вже з дверним прорізом, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до інформаційної довідки № 287284924 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 29.11.2021, позивач є власником нежитлового приміщення загальною площею 30 кв. м (опис: комора в підвалі загальною площею 16,4 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації права власності 19.11.2021, підстава договір купівлі-продажу від 19.11.2021 №3151.

У технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 , складеного 23.04.1996, зафіксовано наявність вікна у будівлі (підвальне приміщення) за вказаною адресою. Такі ж відомості містяться у технічному паспорті на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , складеному 05.09.2005.

Представник третьої особи Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» у суді першої інстанції надала пояснення, що у період з 07.02.2001 і до 2013 року в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні замовлення на проведення технічної інвентаризації квартири АДРЕСА_5 чи нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Окрім цього, з поверхового плану підвалу будинку АДРЕСА_4 з моменту первинної інвентаризації, проведеної у 1951 році у приміщеннях, позначених індексами VIII/16.4 кв.м, VII/15.5 кв.м, V/15.0 кв. м, ІV/16.4 кв.м влаштовані віконні прорізи.

Також відповідачем до матеріалів справи долучено фотографії з Google Maps, з яких видно, що на зафіксованому під час проведення перевірки місці дверного прорізу у будинку АДРЕСА_4 , наявне вікно.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що документи на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , не передбачали наявності у конструкції будинку з фасадної сторони дверного прорізу на місці, зафіксованому під час проведення перевірки. Позивач у відповідності до вимог Закону України № 3038-VI повинен був подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без якого проводити такі роботи прямо заборонено частиною другою статті 36 Закону України №3038-VI.

Згідно з пунктом 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

На виконання наведеного положення, у зв`язку з виявленими порушеннями позивачем пункту 1 частини першої статті 34 та частини другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадова особа відділу ДАБК видала позивачу припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.12.2021, яким вимагалося від позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.12.2021, яким вимагалося від позивача зупинити виконання будівельних робіт за адресою: м. Львів, вул. Васильківського С., буд. 5, прим. №1 до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що такі приписи, враховуючи виявлені порушення, складені у відповідності до положень Порядку №553, при цьому, позивач не обґрунтував їх протиправності, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування, а тому позов в цій частині не підлягав до задоволення.

Окрім цього, згідно з пунктом 21 Порядку №553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в акті від 10.12.2021 №755-пп зафіксовано, що позивач в останній день перевірки для підписання акта не з`явився. У зв`язку з цим, відповідач надіслав на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням за №251 акт від 10.12.2021 №755-пп та приписи від 10.12.2021, що свідчить про належне виконання суб`єктом владних повноважень вимог Порядку №553. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №251 позивач отримав акт та приписи 20.12.2022.

Отже, твердження позивача, що перевірка та складання документів відбулось в порушення вимог чинного законодавства, не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Частина друга стаття 41 Закону України № 3038-VI передбачає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Оскільки за результатами проведеної позапланової перевірки виявлено порушення позивачем пункту 1 частини першої статті 34 та частини другої статті 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, то посадова особа Інспекції ДАБК у відповідності до пункту 17 Порядку №553 та вищенаведених вимог КУпАП склала протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2021, відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 96 КУпАП.

При цьому, надаючи оцінку посиланням позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням, слід зазначити про те, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач з метою забезпечення реалізації позивачем права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення скерував на адресу позивача повідомлення рекомендованим листом №596 про те, що розгляд справи відбудеться 20.01.2022 о14:00 год.

Частиною п`ятою статті 96 КУпАП встановлено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, у вигляді штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись наведеними положеннями КУпАП, начальник Інспекції ДАБК розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 10.12.2021 №755-пп, протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2021, у зв`язку з порушенням позивачем пункту 1 частини першої статті 34 та частини другої статті 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2022 №5-а, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Колегія суддів вважає, що позивач ні до суду першої інстанції ні під час апеляційного розгляду не надав доказу того, що будівельні роботи здійснювались на підставі дозвільних документів, виданих з урахуванням норм чинного містобудівного законодавства. Таких доказів також не було пред`явлено перевіряючому під час проведення перевірки.

Відтак, викладені в акті перевірки висновки відповідача про те, що позивач без будь-яких дозвільних документів та проектної документації провів реконструкцію нежитлового приміщення шляхом влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору є достовірними та обґрунтованими.

Згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що обов`язок отримання дозвільного документу на виконання будівельних робіт належить замовнику будівництва, яким є позивач, то останній, у даному випадку, безумовно є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

При цьому апеляційний суд вважає за можливе застосувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00 від 18 липня 2006 року, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» серія A. 303-A від 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі № 380/2696/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року