Справа № 620/2733/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа №620/2733/22

адміністративне провадження № К/990/10359/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року

у справі №620/2733/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки, Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.06.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4045,39 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання нарахувати та виплатити таку щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, з розрахунку 4045,39 грн щомісячно, за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 23.08.2018 по 01.11.2021 включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4045,39 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію, з розрахунку 4045,39 грн щомісячно;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, за нормами, чинними станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, із урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, зобов`язання її перерахувати таке грошове забезпечення та здійснити виплату недоплаченої частини з урахуванням проведених платежів;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійснені перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 01.11.2021 за нормами, чинними станом на 29.01.2020, у відповідності до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, із урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, зобов`язання її перерахувати таке грошове забезпечення та здійснити виплату недоплаченої частини з урахуванням проведених платежів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.06.2016 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, а також зобов`язано відповідача-1 нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також зобов`язано відповідача-1 нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.08.2018 по 01.11.2021 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також зобов`язано відповідача-2 нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.08.2018 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум, а також про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.08.2018 по 01.11.2021 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити таку індексацію, з урахуванням виплачених сум - скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Пунктом 2 ч. 5 статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до ч. 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Крім того, згідно з ч. 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 4 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у даній справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та із застосуванням щомісячної фіксованої індексації, зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію та щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення; визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації, зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судове рішення, яке ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 , розглянутої в порядку спрощеного позовного провадження, не підлягає касаційному оскарженню.

Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянуте у порядку спрощеного позовного провадження, позивач в касаційній скарзі посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, проте доводи скаржника щодо фундаментального значення формування єдиної правозастосовчої практики та суспільного інтересу зводяться до фраз щодо порушення прав військовослужбовців під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та великої кількості подібних справ, що перебувають на розгляді у судах. Заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише посилається на загальні критерії розрахунку сум індексації без системного зв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальний характер.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник обґрунтувань щодо винятковості цієї справи не наводить.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 червня 2022 року у справі №520/4061/21 щодо індексації, починаючи з березня 2018 року.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи та цитування норм права з посиланням на невірну оцінку судами попередніх інстанцій доказів у справі, однак, у силу частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі №620/2733/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

С. А. Уханенко