Справа № 380/2937/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2937/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_6 та Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України , місцезнаходження: 03168, м.Київ, просп.Повітрофлотський,6 (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу, дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 ;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_7 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2022 року №168.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її батько ОСОБА_7 під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 11 березня 2022 року отримав травму «Руйнування тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», яка згідно з військово-обліковими документами, витягу з наказу командира військової частини від 26.04.2022 №101, сповіщення про смерть (загибель) №131 від 10.04.2022, лікарського свідоцтва про смерть №010-2458 від 07.04.2022, виданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 14.04.2022, виданого Сколівським відділом державної РАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Травма і причина смерті батька позивача пов`язані із захистом Батьківщини.

Також позивач зазначила, що у пункті 2 постанови від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України визначив, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 вказаної Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Поряд із цим, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, визначене законодавцем у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до вказаної статті (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мали члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач зауважує, що за змістом статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі №1-8/99 до кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Керуючись викладеними положеннями законодавства, позивач подала відповідачу заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька під час виконання військового обов`язку. Однак, листом від 06.09.2022 № с/7022 Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив позивача про повернення її документів на доопрацювання. Так, у пункті в пункті 7 протокольного рішення від 21 липня 2022 року №143 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зазначено, що згідно з статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За поданими документами про місце реєстрації дочки неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_7 . Документи повернуто на доопрацювання.

На переконання позивача, вказане рішення про відмову (повернення документів на доопрацювання) у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_7 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, як зазначалось вище, дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів. Додатково позивач зазначила, що мати загиблого, ОСОБА_2 , колишня дружина ОСОБА_3 як законний представник дитини ОСОБА_4 , 2010 р.н., колишня дружина ОСОБА_5 як законний представник дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали свої частки одноразової грошової допомоги. У свою чергу, право позивача як дитини від першого шлюбу загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_7 на отримання належної їм частки одноразової грошової допомоги залишилось нереалізованим. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить суд задовольнити позов повністю.

29.03.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги належить до компетенції відповідної комісії Міністерства оборони України. На момент виникнення спірних правовідносин позивач згідно з Сімейним кодексом України не мала правового статусу дитини. При цьому, документів, які б підтверджували її належність до сім`ї загиблого, позивачем не надано ані при зверненні до відповідача за одержанням допомоги, ані до суду. Отже, відповідач наполягає на тому, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

14.03.2023 до суду від представника третьої особи Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшли письмові пояснення. Пояснення обґрунтовані тим, що час виникнення спірних правовідносин право на отримання одноразової грошової допомоги у розмінні статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мали члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, які визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «член сім`ї» не містить. У свою чергу, для того, щоб мати право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Отже, для визнання особи членом сім`ї повинно мати місце не тільки кровне споріднення, а також спільне проживання та наявність взаємних прав та обов`язків. Натомість, позивач є повнолітньою, перебувала у шлюбі та звернулася до Сколівського районного суду Львівської області із заявою про його розірвання вже після смерті ОСОБА_7 . Жодних доказів спільного проживання з ОСОБА_7 чи перебування на утриманні останнього позивач не надала.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_6 правом на подання письмових пояснень до суду не скористались.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 20.02.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 27.02.2023 суд звільнив позивача від сплати судового збору.

Ухвалою від 27.02.2023 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Заходи забезпечення позову та доказів у справі не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Позивач ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) є донькою ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05.05.2003.

Після розірвання шлюбу батьків позивач залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі виконавчого листа №2-363, виданого 07.07.2006 Сколівським районним судом Львівської області, з ОСОБА_7 стягувались аліменти на утримання дочок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в розмірі 400 гривень щомісячно, а в подальшому - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 01.06.2022 ВП НОМЕР_5 сума заборгованості станом на 01.06.2022 становить 25430,76 грн.

Під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 11 березня 2022 року отримав травму «Руйнування тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», яка згідно з військово-обліковими документами, витягом з наказу командира військової частини від 26.04.2022 №101, сповіщенням про смерть (загибель) №131 від 10.04.2022, лікарським свідоцтвом про смерть №010-2458 від 07.04.2022, виданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.04.2022, виданого Сколівським відділом РАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), послужила причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Травма і причина смерті ОСОБА_7 пов`язані із захистом Батьківщини.

Після смерті ОСОБА_7 четверо осіб - його мати, ОСОБА_2 , колишня дружина ОСОБА_3 як законний представник дитини ОСОБА_4 , 2010 р.н., колишня дружина ОСОБА_5 як законний представник дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та позивач ОСОБА_8 у встановленому порядку звернулись із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Усім заявникам, крім позивачки, було призначено по 1/4 частині одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000гривень, а саме по 3750000 гривень кожному.

У пункті 7 протокольного рішення від 21 липня 2022 року №143 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зазначено, що згідно зі статею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З поданих документів про місце реєстрації дочки ( ОСОБА_8 ) неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_7 . Документи повернуто на доопрацювання.

Витяг з вказаного протокольного рішення №143 від 21.07.2022 позивач отримала 29.09.2022 разом з листом Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №с/7022 від 06.09.2022.

Після повторного подання документів ОСОБА_1 отримала лист Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №с/9306 від 25.10.2022 про те, що вона є повнолітньою та перебуває у шлюбі, тому їй необхідно довести, що вона є членом сім`ї загиблого або перебувала на його утриманні.

Не погоджуючись з відмовою у призначенням і виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Слід зазначити, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з вказаним Законом мають право на її отримання.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, законодавець визначив у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до частин 1-2 статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Частиною 9 статті 16-3 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що на виконання Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Як передбачено пунктом 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 згаданої Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях таких країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 згаданої постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За приписами абзацу 3 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абзац 4 пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168).

Відповідач, обґрунтовуючи відмову у виплаті коштів посилається на те, що позивач досягла повноліття (2003 р.н.), працездатна, перебувала у шлюбі і не перебувавала на утриманні свого батька на момент смерті останнього. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За таких обставин, відповідач дійшов висновку, що позивач не є особою, на яку поширюється стаття 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що наріжним питанням у спірному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця - ОСОБА_7 або приналежності позивача до члена сім`ї ОСОБА_7 як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

З цією метою суд вважає за необхідне звернутись до положень Сіменйого кодексу України, адже відповідно до цього нормативно-правового акту у розумінні статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначається коло членів сім`ї та батьків загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно з частинами 1-4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1-2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Слід зазначити, що положення частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України кореспондуються зі статтею 1 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон України від 26.04.2001 № 2402-III), відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Суд встановив, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, на момент загибелі свого батька ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був військовослужбовцем, вона вже мала правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

У свою чергу, твердження позивача про те, що дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів, не відповідає положенням Сімейного кодексу України.

За таких обставин, оскільки позивач є повнолітньою особою, а не дитиною, задля вирішення питання щодо наявності у неї права на одноразову грошову допомогу відповідно до статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, суд також вважає за необхідне з`ясувати, чи належала позивач до членів сім`ї загиблого військовослужбовця - батька ОСОБА_7 на момент його загибелі.

У цьому контексті суд враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/19, яка є тотожною до спірних відносин у цій справі, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення «члена сім`ї» не містить. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд констатує, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, у спірний період позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 , який розірвано відповідно до рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24.11.2022 у справі №453/1198/22, тобто вже після смерті ОСОБА_7 . У матеріалах справи також відсутні докази ведення позивачем та її батьком ОСОБА_7 спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків.

Отже, факт спільного проживання та ведення спільного побуту позивачем з її загиблим батьком ОСОБА_7 також не знайшов свого належного обґрунтування в ході розгляду справи.

Щодо посилання позивача на наявність у ОСОБА_7 заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_9 2003 р.н. та ОСОБА_10 2004 р.н., суд зазначає таке.

Як вбачається з розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_5 від 01.06.2022 заборгованість ОСОБА_7 зі сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_9 2003 р.н. та ОСОБА_10 2004 р.н. за період з 2018 року по квітень 2022 року становила 25430,76грн. Водночас, з вказаного розрахунку неможливо розмежувати розмір аліментів, як сплачував ОСОБА_7 на доньку ОСОБА_9 та на доньку ОСОБА_10 , а також неможливо з`ясувати чи продовжувала позивач отримувати аліменти від ОСОБА_7 у період з 09.10.2020 (дата одруження позивача) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ОСОБА_7 ).

Суд повторно наголошує на тому, що станом на момент загибелі ОСОБА_7 11.03.2022 позивач була повнолітньою та перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 .

Також суд зазначає, що наявність заборгованості зі сплати аліментів за минулі періоди не підтверджує факту перебування на утриманні в ОСОБА_7 .

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що оскільки позивач не мала правового статусу дитини та не довела статус члена сім`ї свого батька - загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 на момент загибелі останнього, у неї відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

За таких обставин суд не вбачає ознак протиправності в діях відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу, дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, а тому підстави для задоволення позову у цій частині позовних вимог відсутні.

У зв`язку з цим, правові підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_7 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.02.2022 №68 також відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

V. Судові витрати

Суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_6 , Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик