Справа № 0740/980/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2023 року м. Ужгород№ 0740/980/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.

за участю:

представника позивача Феделещак М.М.,

представника відповідача Кремер Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Головного управлінні ДПС України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07 квітня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 11 квітня 2023 року.

Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області Державної фіскальної служби України, в якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 03.05.2018 року №.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2022 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові від 06 грудня 2022 року Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою підстави для задоволення позовних вимог у справі № 876/6114/14, зокрема має значення не лише резолютивна частина рішення про скасування спірного податкового повідомлення-рішення як результат розгляду справи, а встановлена судами обставина щодо порушення податковим органом порядку ведення облікової картки платника податків, починаючи з квітня 2011 року та не виключення грошових зобов`язань, які нараховані не правильно, що встановлено у судовому рішенні. Також, Верховний Суд зазначив, що у даній справі важливо з`ясувати стан розрахунків податків по сплаті податків, та можливо запропонувати сторонам провести звірку розрахунків, в тому числі в період, який передував періоду, охопленому перевіркою або призначити судово-економічну експертизу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року, справу передано на розгляд судді Маєцькій Н.Д.

Ухвалою суду від 06 січня 2023 року прийнято до провадження дану адміністративну справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року замінено відповідача у справі, а саме Головне управління ДФС у Закарпатській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами камеральної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03 травня 2018 року № , яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 343777,08 грн. Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним, та таким, що прийняте без урахування всіх фактичних обставин. Так, судовими рішеннями, що набули законної сили, встановлено ряд обставин щодо порушень при веденні облікової картки платника податків, які призвели до завищення розміру податкового боргу, штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань та завищеного нарахування штрафних санкцій, що відобразилось на періоді, який охоплювався перевіркою 11.04.2018 року. Так, податковий орган неправомірно зарахував сплачені підприємством кошти в рахунок неіснуючого податкового зобов`язання, внаслідок чого в акті містяться зайво нараховані суми штрафних санкцій по причині завищення строків затримки сплати узгоджених податкових зобов`язань. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 876/6114/14 (в суді першої інстанції № 807/242/14) встановлені обставини щодо порушень при веденні облікової картки платника ПДВ , які призвели до штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань та завищеного нарахування штрафних санкцій. Позивач зазначає, що це зокрема обставини щодо неправомірного зарахування відповідачем в рахунок сплати податкового зобов`язання за квітень 2011 року 442728,00 грн. всупереч вимогам ст. 87 ПК України при тому, що реальна узгоджена сума податкового зобов`язання з ПДВ за квітень 2011 року складає 288238,00 грн. Тобто, розмір несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання за квітень 2011 року та всі наступні податкові періоди є завищеним на 154490,00 грн. Таким чином, на переконання позивача. 154490,00 грн. сплачених підприємством коштів зараховані в рахунок сплати неіснуючого зобов`язання, хоча вони мали бути зараховані в рахунок наступних за календарними строками виникнення узгоджених податкових зобов`язань.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 13990/12/9104 було визнано протиправними та скасовано податкові-повідомлення рішення ДПІ у м. Ужгороді № /0/1655/03344326/10057 від 20.04.2006 року, № /1/2879/03344326/16803 від 23.06.2006 року, № /2/3294/15-0/03344326/21995 від 10.08.2006 року про застосування штрафних санкцій на загальну суму 430630, 12 грн. за порушення граничного строку сплати узгодженого зобов`язання з ПДВ. Дані штрафні санкції стали узгодженим податковим зобов`язанням після ухвалення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року у справі № 7/369-206, яка в подальшому була скасована ухвалою ВАСУ від 27 жовтня 2009 року по справі № К -7796/07. Вказана сума була сплачена позивачем 10 липня 2008 року в ході виконання постанови КМУ № 440 відповідно до платіжного доручення № 52 від 10 липня 2007 року. Однак, податковий орган не зменшив нарахування податкових зобов`язань, у зв`язку з визнанням даних податкових повідомлень-рішень неузгодженими датою прийняття ухвали ВАСУ від 27.10.2009 року по справі № К-7796/07. На переконання позивача, оскільки дані зобов`язання були сплачені підприємством, то податковий орган з моменту винесення ухвали ВАСУ від 27 жовтня 2009 року по справі № К-7796/07 зобов`язаний був перезарахувати сплачені позивачем кошти у сумі 430630,12 грн. в рахунок наступних за календарними строками виникнення податкових зобов`язань з ПДВ. Однак, відповідач цього не зробив.

В обґрунтування позовних вимог, позивач також зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 року у справі № 876/6114/14 (номер у суді першої інстанції № 807/242/14) встановлені обставини щодо порушень при веденні облікової картки платника ПДВ, які призвели до штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань та завищеного нарахування штрафних санкцій. Це зокрема, обставини щодо штучного завищення розміру податкового боргу за рахунок порушень, вчинених відповідачем при веденні облікової картки платника ПДВ за період з вересня по грудень 2012 року. Однак, як зазначає позивач, не зважаючи на наявність судових рішень, що набули законної сили, відповідач не вніс відповідні зміни до облікової картки платника ПДВ позивача. Оскільки, оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі даних облікової кратки, яка містить недостовірні дані, то воно є протиправним та підлягає скасування.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що обставини у мотивувальних частинах судових рішень у справах № 807/242/14 (номер провадження у суді апеляційної інстанції № 876/6114/14) та № 2а-0770/543/11 (номер провадження у суді апеляційної інстанції № 876/661/15) не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із сумою податкового боргу з ПДВ за січень, лютий, березень квітень 2017 року та по розстроченому (відстроченому) податковому боргу (по податкових деклараціях з ПДВ за листопад, грудень 2015 року. січень-серпень 2016 року, уточнюючому розрахунку від 29.07.2016 року, податкових повідомленнях-рішеннях) від 11.04.2014 р. № , від 04.07.2016 року № , № ), що несвоєчасно погашався у період з 24.01.2017 року по 17.11.2017 року (акт камеральної перевірки від 11.04. 2018 року № 501/12-01/03344326). У вказаних судових справах КП «ВУВКГ» не виставляло позовні вимоги про зобов`язання контролюючим органом вчинити дії шляхом внесення змін до інтегрованих карток, про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо нарахування пені в інтегрованих картках. Відповідач зазначає, що вказані рішення судів не змінюють обов`язку позивача з дотримання строків сплати узгоджених податкових зобов`язань та сплати розстрочених платежів вчасно та в повному обсязі по податкових декларація та відповідно до графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості.

Позивач надав суду заперечення на відзив, в яких зазначив, що твердження податкового органу щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами щодо порушень при веденні облікової картки платника ПДВ (встановленими судовими рішеннями, які набули законної сили) із сумою податкового боргу, за несвоєчасність сплати якого податковим органом застосовано штрафну санкцію, яка розглядається у даній справі, спростовується тим, що порушення, вчинені податковим органом призводять до штучного завищення розміру податкового боргу як по основному зобов`язанню так і по пені (і ці дії виражаються в конкретних сумах додаткових нарахувань, відображених в обліковій картці платника ПДВ), наслідком чого є штучна затримка своєчасності сплати податкових зобов`язань, в тому числі ти, своєчасність сплати яких розглядається в даній справі.

Відповідач надав суду заперечення, в яких зазначив, що позивач помилково вважає, що в облікових картках за попередні роки програмне забезпечення відповідача неправильно нараховувало пеню, оскільки програмне забезпечення ДПС України розроблене та працює відповідно до вимог ст. 100, ст. 129, ст. 131 Податкового кодексу України.

Позивач надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що порушення вчинені контролюючим органом призвели до завищення суми податкового боргу, зарахування в рахунок надлишкового неправомірно нарахованих зобов`язань сплачених підприємством коштів, наслідком чого стало штучна затримка строків сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві, запереченнях на відзив та письмових поясненнях, просив їх задовольнити. Також, зазначив, що не вбачає доцільності у проведенні судової економічної експертизи та проведення з відповідачем звірки розрахунків.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Крім того, зазначила про недоцільність проведення судової економічної експертизи та проведення та звірки розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем 11 квітня 2018 року проведено камеральну перевірку КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з питання своєчасності сплати податку на додану вартість згідно поданих КП «ВУВКГ міста Ужгорода» податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень 2017 року та постанови суду від 28.10.2016р. №807/1099/16 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 11 квітня 2018 року №501/12-01/03344326, яким встановлено, що за період з 24.01.2017 по 17.11.2017 КП«ВУВКГ міста Ужгорода» в порушення вимог п.50.1 ст.50, п.57.1, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 1718885,40грн. податку на додану вартість, в т.ч. 409099,40грн податкового боргу з ПДВ строки сплати, якого узгоджені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16 (граничні терміни сплати 24.01.2017р., 24.02.2017р., 24.03.2017р., 24.04.2017р., 24.05.2017р., 24.06.2017р.) та 1309786грн узгодженого ПДВ згідно податкових декларацій за січень 2017 року (граничний термін сплати 02.03.2017р.), за лютий 2017 року (граничний термін сплати 30.03.2017р.), за березень 2017 року (граничний термін сплати 30.04.2017р.), за квітень 2017 року (граничний термін сплати 01.06.2017р.).

На підставі акта перевірки від 11 квітня 2018 №501/12-01/03344326 відповідачем прийнято 03 травня 2018 року податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п.50.1 ст.50, п.57.1, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України на підставі п.126.1 ст.126 ПК України за затримку на 275, 275, 244, 266, 266, 238, 238, 238, 207, 207, 207, 207, 177, 177, 146, 260, 260, 232, 232, 201, 169, 169, 169 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1718885,40 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 20 відсотків у сумі 343777,08 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI(далі -ПК України).

Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пп. «а» п.50.1 ст.50 ПК України платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При погашенні податкового боргу платниками податків, податковий орган керується п.87.9 ст. 87 ПК України, згідно якого у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що судовими рішеннями встановлено ряд обставин щодо порушень при веденні облікової картки платника, які призвели до завищення розміру податкового боргу, штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань та завищеного нарахування штрафних санкцій, що відобразилося і на періоді, який охоплювався перевіркою 11 квітня 2018 року.

Судом встановлено, що КП "ВУВКГ м.Ужгорода" зверталось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ДПІ у м. Ужгороді від 28 жовтня 2013 року за № про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 113992,19 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року в адміністративній справі № 807/242/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року (справа № 876/6114/14) скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року по справі № 807/242/14 та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено: визнано незаконним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2013р. № /796/07-01-15-01 /03344326/3558.

Постановою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року залишено постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі №807/242/14 без змін.

Крім того, позивач звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2011р. №/0/51/152/03344326/717.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року в справі № 2а-0770/543/11 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.01.2011 року № /0/51/15-2/03344326/717.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року (справа № 876/661/15) залишено постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року у справі №2а-0770/543/11 без змін.

Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2022 року, скасовуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 0740/980/18 зазначив, що має значення не лише резолютивна частина рішення про скасування спірного податкового повідомлення-рішення як результат розгляду справи, а встановлена судами обставина щодо порушення податковим органом порядку ведення облікової картки платника податків, починаючи з квітня 2011 року та не виключення грошових зобов`язань, які нараховані не правильно, що встановлено у судовому рішенні.

Судом під час розгляду справи встановлено, що у картці особового рахунку КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість за 2011 рік комунальним підприємством «ВУВКГ міста Ужгорода» 30.05.2011 нараховано 307411,00грн. ПДВ на підставі податкової декларації КП «ВУВКГ міста Ужгорода» за квітень 2011 року (вх.№ від 19.05.2011р.), 31.05.2011 зменшено нараховану суму ПДВ, що підлягає сплаті на 200000,00 грн на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок КП«ВУВКГ міста Ужгорода» (вх. №53355 від 31.05.2011р.), 03.06.2011 року збільшено нараховану суму ПДВ, що підлягає сплаті на 180827,00грн на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок КП «ВУВКГ міста Ужгорода» (вх. №53529 від 03.06.2011р.) та нараховано 5425,00 грн штрафної санкції на підставі вказаного уточнюючого розрахунку, яку КП «ВУВКГ міста Ужгорода» самостійно нарахувало у зв`язку із виправленням податкового зобов`язання.

Отже, у картці особового рахунку КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість КП«ВУВКГ міста Ужгорода» за квітень 2011 року нараховано 288238,00грн ПДВ (307411 - 200000 + 180827). Грошові кошти сплачені КП «ВУВКГ міста Ужгорода» за період з 01.05.2011по 03.06.2011 в сумі 142000 грн відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України були зараховані в рахунок погашення податкового боргу (станом на 01.05.2011 податковий борг склав 1196660,33 грн) згідно з черговістю його виникнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» за 2015 рік неузгоджена сума ПДВ в розмірі 113992,19 грн. 29 травня 2015 року була скасована на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. по справі №876/6114/14 (а.с.43 на звороті) , неузгоджена сума ПДВ в розмірі 249260,81 грн. 19 червня 2015 року була скасована на виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі №876/661/15 (а.с.44 на звороті).

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку, що вказані у мотивувальних частинах судових рішень в справі № 876/6114/14 та № 876/661/15 обставини не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із сумою податкового боргу з ПДВ, який виник по податкових деклараціях з ПДВ за січень, лютий, березень, квітень 2017 року та по розстроченому (відстроченому) податковому боргу (по податкових деклараціях з ПДВ за листопад, грудень 2015 року, січень-серпень 2016 року, уточнюючому розрахунку від 29 липня 2016 року, податкових повідомленнях-рішеннях від 11.04.2014 року № , від 04.07.2016 року № , № ), що несвоєчасно погашався у періоді з 24.01.2017 року по 17.11.2017 року (акт камеральної перевірки від 11.04.2018 року № 501/12-01/03344326).

Окрім цього, вказані рішення судів не звільняють позивача від обов`язку дотримання строків сплати узгоджених податкових зобов`язань та сплати розстрочених платежів вчасно та у повному обсязі відповідно до графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач не зменшив нарахування податкового зобов`язання у сумі 430630,12 грн. згідно податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Ужгороді від 20.04.2006 р. № /1655/03344326/10057, від 23.06.2006 р. № /1/2879/03344326/16803, від 10.08.2006 р. № /2/3294/03344326/21995, у зв`язку з визнанням їх неузгодженими датою прийняття ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2009 року по справі № К-7796/07, суд зазначає наступне.

У обліковій картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість 06 квітня 2007 року проведено нарахування 430630,12 грн. штрафної санкції, застосованої податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Ужгороді від 20.04.2006 р. № /0 (від 23.06.2006 р. № /1, від 10.08.2006 р. № /2) та узгодженого відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року по справі № 7/396-2006.

Крім того, у обліковій картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість 15 травня 2007 року проведено відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04 травня 2007 року по справі № 16/377 про закриття провадження в адміністративній справі розстрочку платежу в сумі 2356141,81 грн. (в т.ч. 430630,12 грн. штрафної санкції, застосованої податковим повідомленням-рішенням від 20.04.2006 р. № /0 (від 23.06.2006 р. № /1, від 10.08.2006 р. № /2), узгодженого відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року по справі № 7/396-2006).

По картці особового рахунку залишок в сумі 1724983,44 грн., розстроченої згідно ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04 травня 2007 року по справі № 16/377, що рахувався за підприємством станом на 10.07.2008 року в порядку черговості КПМ «ВУВКГ міста Ужгорода» був погашений, а ухвала Вищого адміністративного суду України по справі № К-7796/07, прийнята 27.10.2009 року, якою постановлено постанову Господарського апеляційного суду Закарпатської області від 08.12.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.02.2007 року по справі № 7/396-2006 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Таким чином, позивач, уклавши мирову угоду про розстрочку платежу в сумі 2356141,81 грн. (в т.ч. 430630, 12 грн. штрафної санкції, застосованої податковим повідомленням-рішенням від 20.04.2006 р. ) № /0 (від 23.06.2006 р. № /1, від 10.08.2006 р. № /2) узгодив вказане податкове зобов`язання в порядку п.п. 14.1.3 п. 14.1 ст. 14 Закону України від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами» та станом на 10.07.2008 року погасив його.

Отже, мирову угоду було виконано позивачем ще до постановлення ухвали Вищого адміністративного суду від 27 жовтня 2009 року по справі № К-7796/07.

В той же час, сума 430630,12 грн. з інтегрованої картки позивача з ПДВ була виключена 19.02.2010 року, що підтверджується відповідними записами в інтегрованій картці за 2010 рік (акт інвентаризації № 22 від 19.02.2010 року). Станом на 18.02.2010р. недоїмка становила 1159712,33грн., а станом на 19.02.2010р. зменшилась на 430630,12грн та становила 729082,21грн. Фактично сплачені кошти КП «ВУВКГ міста Ужгорода» в сумі 430630,12 грн були зараховані в рахунок погашення наявного податкового боргу станом на 19.02.2010р. згідно з черговістю його виникнення.

Крім того, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року в справі № 807/1099/16 задоволено позовну заяву Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу. Стягнуто з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", податковий борг у розмірі 4756158,80 грн.

Розстрочено виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена в адміністративній справі № 807/1099/16 за зміненою позовною заявою Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу у розмірі 4756158,80 грн. на 36 (тридцять шість) місяців з щомісячним погашенням суми до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, встановивши наступний графік сплати: з листопада 2016 року по вересень 2019 року (включно) щомісячно по 132115,52 грн. та у жовтні 2019 року 132115,60 грн.

Таким чином, при проведенні камеральної перевірки встановлено не своєчасну сплату податку на додану вартість, згідно встановленого графіку сплати відповідно до постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року в справі № 807/1099/16.

Щодо доводів позивача про те, що не зарахувавши на рахунок КП «Водоканал м.Ужгорода» №2116 у системі електронного адміністрування ПДВ кошти у сумі 4486117,35, які підприємством було перераховано на сплату ПДВ у 2015 році у ході виконання постанови КМУ №375 від 04.06.2015р., податковим органом, починаючи з серпня 2015 року було позбавлено підприємство суттєвого джерела сплати ПДВ, суд зазначає наступне.

Згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з ПДВ за 2015 рік за рахунок поступлень комунальному підприємству «ВУВКГ міста Ужгорода» субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах 28.08.2015 року погашено податковий борг в сумі 468381,00грн.,

17.12.2015р. погашено податковий борг в сумі 856000,00грн., 17.12.2015р. погашено податковий борг в сумі 2498905,09грн, 17.12.2015 погашено податковий борг в сумі 105130,51грн, 17.12.2015 погашено податковий борг в сумі 557700,75грн. Таким чином, субвенція в сумі 4486117,35грн була перерахована в рахунок погашення заборгованості КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість без затримання. Вказане перерахування підтверджується і копіями платіжних доручень КП «ВУВКГ м. Ужгорода» від 28.08.2015р. №1, від 16.12.2015р. №1, №2, №3 (Т .1 а.с.а.с.119-122).

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем ведення обліку погашення податкових зобов`язань і податкового боргу, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, камеральна перевірка позивача була проведена з питання своєчасності сплати податку на додану вартість у період з 24.01.2017 року по 17.11.2017 року.

Відповідач на підставі акту перевірки, відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України прийняв оскаржене податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу 343777,08 у розмірі 20 % погашеної суми 1718885,40 грн. податкового боргу з податку на додану вартість . Пеня у вказаному податковому повідомленні-рішенні не нараховувалась.

Крім того, як вже встановлено судом, позивач визнав борг по пені, який утворився станом на 30 вересня 2016 року у справі № 807/1099/16 та постановою від 28 жовтня 2016 року у вказаній справі розстрочено виконання постанови про стягнення податкового боргу.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Згідно п.2 гл.1 розд. VI Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016, № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за №751/28881, (далі - Порядок) у разі наявності у платника податкового боргу кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості органами ДФС (Державної виконавчої служби України, органами Казначейства) заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

Відповідно до пп. 129.1.1, пп. 129.1.2, пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. ПК України нарахування пеня розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пп. 129.3.1, пп. 129.3.2, пп. 129.3.3, пп. 129.3.4 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пенсі закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийняття відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Враховуючи вищенаведене, пеня за несвоєчасну сплату податкового боргу, який підлягає розстроченню (відстроченню) за рішенням суду, нараховується відповідно до вимог статті 129 ПК України (пеня нараховується за весь період фактичного існування податкового боргу, включаючи період розстрочення (відстрочення) на підставі рішення суду).

Судом встановлено, що згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість 26.10.2017 року КП «ВУВКГ міста Ужгорода» із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 97100,01 грн. згідно платіжного доручення від 26.10.2017р. №13092831, в т.ч. 85394,76грн. узгодженого ПДВ та 11705,25грн пені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16 (а.с.36).

Згідно інтегрованої картки КП «ВУВКГ міста Ужгорода» з податку на додану вартість 17.11.2017 року КП «ВУВКГ міста Ужгорода» із затримкою більше 30 календарних днів сплатило 1717805,33грн згідно платіжних доручень від 17.11.2017р. №13405111, №13405109, №13405106, №13405108, №13405107, №13405110, №13405105, в т.ч. 1670984,33грн. узгодженого ПДВ та 46821,00грн пені згідно постанови суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.10.2016р. №807/1099/16.

Відповідно до п. 1.4, п. 1.6, п. 1.7, п. 1.9 розділу 1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України , затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18 липня 2005 року № 276 (чинної до 05.12.2013 року) облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, здійснюється органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи (далі - АІС), що забезпечує єдиний технологічний процес уведення, контролю інформації обробки документів. Проведення операцій в особових рахунках платників здійснюється в хронологічному порядку. Облікові операції з коригування даних у картках особових рахунків платників податків проводяться підрозділами адміністрування облікових показників та звітності на підставі відповідних документів, датою їх надходження, з візою керівника (заступника керівника) органу державної податкової служби "До обліку". Обов`язковою вимогою до проектів АІС обліку і звітності в органах державної податкової служби є захист, архівування та збереження даних, забезпечення можливості доступу до баз даних, у тому числі минулих звітних періодів (тільки в режимі перегляду), виведення карток особових рахунків на друк, у файл та на екран комп`ютера, відстеження за кожним податковим зобов`язанням стану розрахунків платника з бюджетом. Доступ до інформації, що міститься у картках особових рахунків за минулі роки, забезпечується, незважаючи на зміни версій програмного забезпечення за період перегляду на дату закриття відповідного року.

Відповідно до п. 4.1, пп. 4.2.3, п.п. 4.2.5 п. 4.2 розділу 4 Інструкції № 276 нарахуванню в особових рахунках платників підлягають: податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов`язання; відсотки за користування розстроченням (відстроченням) податкових зобов`язань. Нарахування пені за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов`язання здійснюється в особових рахунках платників податків у розділі "Нарахування сум пені". Нарахування пені в картках особових рахунків платників податків здійснюється засобами програмного забезпечення у день фактичного погашення податкового боргу (його частини) у порядку, установленому наказом ДПА України від 11.06.2003 № 290 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.06.2003 за № 522/7843. Нарахування сум відсотків за користування відстроченням або розстроченням податкових зобов`язань проводиться в особових рахунках платників податків у розділі "Нарахування сум пені" шляхом їх перенесення засобами програмного забезпечення з журналу реєстрації відстрочених або розстрочених сум податкових зобов`язань.

Таким чином, програмне забезпечення ДФС України при веденні інтегрованих карток КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» працює у відповідності до ст.129, п.131.2 ст.131 ПК України, що підтверджується відповідними розподілами та розрахунками у інтегрованих картках КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» в період з 24.01.2017 по 17.11.2017 охоплений вказаною перевіркою. Отже суми платежу здійснені підприємством були зараховані в рахунок погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, відтак відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Як вже зазначалося судом, Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2022 року у даній справі зазначив про можливість запропонувати сторонам провести звірку розрахунків, у тому числі у періоді, який передував періоду, охопленому перевіркою або призначити судово-економічну експертизу. В той же час, під час нового розгляду справи, сторони вказали на недоцільність проведення звірки чи судово-економічної експертизи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 101 КАС України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу. Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Враховуючи вищезазначене, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судово-економічною експертизою вважаються процесуальні дії, що ґрунтуються на спеціалізованому дослідженні економічної діяльності на підставі фінансово- господарської документації, які здійснюються з використанням спеціальних знань в галузі економічної науки з метою виявлення фактичних даних про вчинення господарських операцій.

Об`єктом експертизи є первинні і звітні документи, які відображають здійснені господарські операції і містять інформацію про наявність і рух матеріальних і грошових засобів.

В той же час, не переконання суду, проведення судової економічної експертизи розрахунків КП «ВУВКГ міста Ужгорода» по сплаті ПДВ у періоді, що передував періоду, охопленому перевіркою, тобто досліджувати всі первинні і звітні документи, які містять інформацію про наявність і рух грошових коштів, досліджувати податкові повідомлення-рішення, прийняті за актами перевірок, рішення контролюючого органу про розстрочення/відстрочення податкових зобов`язань/податкового боргу, рішення судів за позовами КП «ВУВКГ міста Ужгорода» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення судів за позовами контролюючого органу про стягнення податкового боргу, про розстрочення податкового боргу та інші документи, що були інтегровані до облікових карток позивача починаючи з квітня 2011 року виходить за межі предмету доказування в даній справі.

Крім того, як вже зазначалося судом, програмне забезпечення ДПС України розроблене та працює відповідно до вимог ст. 100, ст. 129, ст. 131 Податкового кодексу України.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами та задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1, ) до Головного управлінні ДПС України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. А. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька