Справа № 147/175/23
Суддя: Мудрак А. М.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/175/23
Провадження № 2-а/147/3/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим через представника - адвоката Бодачевську Мирославу Володимирівну, до інспектора Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницького Ярослава Вікторовича, Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

до Тростянецького районного суду Вінницької області (в редакції позовних вимог від 23 лютого 2023 року) надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана через представника - адвоката Бодачевську М.В., до інспектора Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницького Я.В., Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій він просить скасувати постанову серії БАД №670084 від 27 січня 2023 року, винесену інспектором Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В., та закрити провадження у справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 670084 від 27 січня 2023 року, складеної інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В.: «27.01.2023 року о 13 годині 58 хвилин в місті Ладижин по вул. Хлібозаводська водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВМW д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування судом, рішення Ладижинського міського суду № 135/601 від 03.08.2022, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП». Даною постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі 20400,00 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 670084 від 27 січня 2023 року вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що постанова винесена з порушенням норм КУпАП, зокрема не відповідає ст. 283, 284 КУпАП. Серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, має бути наведено конкретний нормативно правовий акт, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки і яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином ст. 283 КУпАП.

Інспектор поліції Брудницький Я.В. допустився помилки, визнавши ОСОБА_1 винним в порушенні ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки він мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, пред`явив його інспектору, а відтак не знав, що в базі є інформація про позбавлення права керування транспортним засобом. Також до постанови не долучено доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, також у постанові не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, фабула правопорушення викладена у постанові про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції частини 4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Так, ОСОБА_1 було надано інспектору посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видано ТСЦ 0511 03.07.2014 та дійсне до 03.07.2044. Відповідно до вказаного посвідчення він має право керувати транспортними засобами таких категорій: «В» та «С». Те, що інспектор оглядав посвідчення ОСОБА_1 підтверджується самою постаново, де особа встановлена на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 .

Як вказано у постанові, водій керував автомобілем, будучи позбавленим права керування судом, рішення Ладижинського міського суду № 135/601 від 03.08.2022р. По - перше, відповідно до офіційного веб-порталу «Судова влада України» - «Стан розгляду справ» справа за № 135/601 взагалі відсутня. По - друге, що стосується справ відносно ОСОБА_1 , у яких Ладижинським міським судом винесено рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, то таких також немає, про що свідчить скрін - шот із сайту «Судова влада України» - «Стан розгляду справ». Отже, ОСОБА_1 не могло бути відомо про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Інспектор поліції у постанові, у графі 7, що долучає до постанови про адміністративне правопорушення постанову Ладижинського міського суду № 135/601, однак ОСОБА_1 її для ознайомлення не надає.

Інспектор повідомив ОСОБА_1 , що його позбавлено права керування за ч.1 ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 про це нічого не відомо, адже він з 03 березня 2022 року зарахований до військової частини НОМЕР_3 та приймав участь у захисті цілісності та незалежності нашої держави, виключено його із списків, 17.08.2022 року відпустка йому не надавалась. 18.08.2022 року його зараховано до списків військової частини НОМЕР_4 , де він і рахується зараз. Тому він не міг знати про існування постанови від 03.08.2022, якою, як зазначив інспектор, його позбавлено права керування транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що у постанові БАД №670084 від 27 січня 2023 року інспектором ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавленим права керування судом. Разом з тим, вказано, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП. При цьому, ч.4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Також слід відмітити, що ч.4 ст. 126 КУпАП відповідальності за керування автомобілем, будучи позбавленим права керування судом, не передбачає. Відтак, фабула правопорушення викладена у постанові про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.4 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, відповідно до оскаржуваної постанови інспектором СРПП ОСОБА_2 було накладено на ОСОБА_1 за порушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, штраф у розмірі 20400 грн. Водночас санкцією вказаної статті передбачено відповідальність у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не встановлено штрафу в твердій грошовій сумі, тому зазначення штрафу в твердій грошовій сумі у оскаржуваній постанові є незаконним. Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова від 27.01.2023 у справі про адміністративне порушення відносно нього є незаконною, необгрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутності складу правопорушення.

Ухвалою судді від 24 лютого 2023 року прийнято адміністративний позов відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

10 березня 2023 року відповідачем -3 подано до суду відзив на позов, в якому зазначили, що позов не визнають, вважають безпідставним та необгрунтованим. Вказують, що 27.01.2023 о 13.08 в м. Ладижин по вул. Хлібозаводська інспектором ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В. було зупинено ОСОБА_1 під час керуванням транспортним засобом ВМW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування згідно з постановою від 03.08.2022 справа №135/601/22 винесеною суддею Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандровою С.О., чим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.Відповідно до чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №670084 від 27.01.2023 у виді штрафу у розмірі 20400 грн. Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Вважають, що оскаржувана постанова регламентується ст. 283 КУпАП, складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст.126 ч.4 КУпАП. Тому просили відмовити у позові повністю.

16 березня 2023 року відповідачем - 1 інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, стверджує, що постанова винесена правомірно, є законною. Він діяв в межах наданих повноважень, тому просив відмовити у позові.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило.

Представник позивача адвокат Бодачевська М.В. в судовому засіданні 22 березня 2023 року заявлені позовні вимоги підтримала повністю за обставин викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов. В подальшому 10 квітня 2023 року подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника

Відповідач - 1 інспектор ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницький Я.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про що наявні розписки про вручення рекомендованого повідомлення. Причина неявки суду невідома. Клопотань про відкладення не надходило.

Представник відповідача - 2 ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило.

Представник відповідача - 3 ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про що наявні розписки про вручення рекомендованого повідомлення. Причина неявки суду невідома. Клопотань про відкладення не надходило.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлені наступні обставини.

27 січня 2023 року інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП Брудницьким Я.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №670084, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за вчинене правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 27.01.2023 о 13.58 год. в м. Ладижин по вул. Хлібозаводська водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування судом, рішення Ладижинського міського суду №135/601 від 03.08.2022, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП. Дані про особу, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Четвертинівка, Гайсинського району, місце проживання АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 .

Позивач стверджує, що інспектор під час зупинки транспортного засобу 27.01.2023 повідомив про те, що його позбавлено права керування транспортними засобами за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2022. Проте, ОСОБА_1 про це нічого не відомо, адже він з 03 березня 2022 року зарахований до військової частини НОМЕР_3 та приймав участь у захисті цілісності та незалежності нашої держави, виключено його із списків, 17.08.2022 відпустка йому не надавалась. Потім, а саме 18.08.2022, його зараховано до списків військової частини НОМЕР_4 , де він і рахується зараз, що підтверджено копією військового квитка НОМЕР_5 (а.с.11).

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, ОСОБА_1 було надано інспектору посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видано ТСЦ 0511 03.07.2014 та дійсне до 03.07.2044.

Відповідно до вказаного посвідчення він має право керувати транспортними засобами таких категорії В та С.

Те, що інспектор оглядав посвідчення ОСОБА_1 підтверджується самою постаново, де особа встановлена на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 .

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано суду копію постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2022 по справі №135/601/22. (а.с.68-70).

На виконання вимог ухвали суду від 22 березня 2023 року Ладижинським міським судом Вінницької області було надіслано матеріали справи про адміністративне правопорушення №135/601/22.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали справи №135/601/22 встановлено, що суддею Ладижинського міського суду Вінницької області 03 серпня 2022 року винесено постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом встановлено, що ідентифікуючих даних, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 (позивач по справі) був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у постанові відсутні, до матеріалів справи не додано жодних доказів. Зокрема, у протоколі серії ААБ №321189 від 29.06.2022 зазначено, що особу встановлено ІПНПУ.

Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити конкретний нормативно правовий акт, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки і яких така особа не дотрималася.

У постанові, зокрема, відсутній пункт Правил дорожнього руху, який порушено ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 поставлено «керуваня автомобілем, будучи позбавленим права керування судом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП» (дослівно як вказано в постанові від 27.01.2023). В той же час диспозиціює ч.4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Таким чином вказане в постанові діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 не узгоджується з диспозиціює ч.4 ст. 126 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, а поняття «позбавленим права керування судом» та «позбавлення права керування транспортними засобами» не є тотожними.

Твердження позивача про те, що зазначення штрафу в твердій грошовій сумі у оскаржуваній постанові є незаконним суд оцінює критично.

Санкцією частини четвертої статті 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Неоподаткований мінімум у 2023 році - це грошова сума розміром у 17,00 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України. Тобто, визначений штраф згідно з ч.4 ст. 126 КУпАП відповідає дійсності та становить 20400 грн (1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянх 17 грн = 20400 грн), та є рівнозначним.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем-1 інспектором СРПП ВП №3 ОСОБА_2 до відзиву долучено CD-диск з відеофайлом (а.с.86).

Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Із постанови серія БАД №670084 від 27.01.2023 вбачається, що відеофіксація правопорушення не здійснювалася, графа 7 «До постанови додаються» не містить даних про проведення відеофіксації.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Крім цього, на особливу увагу заслуговує той факт, що станом на 03.08.2022 (дату розгляду справи Ладижинським міським судом Вінницької області) поліцейськими не було тимчасово вилучено посвідчення водія у позивача відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП, що також вказує на обгрунтованість доводів позивача про те, що він не міг знати про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року № 760/2846/17.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі обґрунтовані, постанова серії БАД №670084 від 27.01.2023 підлягає скасуванню, справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , поданого через представника - адвоката Бодачевську Мирославу Володимирівну, до інспектора Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницького Ярослава Вікторовича, Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №670084 від 27 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 20400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач 1 - інспектор Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницький Ярослав Вікторович, адреса: вул. П.Кравчика, 4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область.

відповідач 2 - Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, адреса: вул. П.Кравчика, 4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область.

відповідач 3 - Головне управління національної поліції у Вінницькій області, адреса місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця,

Суддя А.М. Мудрак