Справа № 420/3993/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/3993/22
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року (суддя Потоцька Н.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 20.07.2022) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2022 року ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" звернулося до адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області, як територіального органу Укртрансбезпеки, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.12.2021 року: №321448, №321449, №321450, №321451, №321452, №321453, №321454, №321455, №321456, №321457, №321458, №321459 від 13 грудня 2021 року в сумі 680 грн.; №321460, №321461, №321462, №321463, №321464, №321465, №321466, №321467, №321468, №321469, №321470, №321471, №321472, №321473.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року цей адміністративний позов задоволений у повному обсязі.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Укртрансбезпека подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог товариства.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача, що у міжнародній накладній на вантаж CMR № 952043 у графі "Відправник" зазначено "Hitachi Consumer Products (Thailand) Ltd", у графі "Одержувач" - "Украина, Киев", що свідчить про здійснення на транспортному засобі позивача міжнародного перевезення вантажу. Ураховуючи, що водій позивача перевозив вантаж без документів, визначених статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", на нього було правомірно накладено штраф, передбачений абзацом 6 частини першої статі 60 цього Закону.

В обґрунтування правомірності накладення штрафу згідно абзацу 11 частини першої статі 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" апелянт посилався на пояснення до Акту від 21.10.2021 № 317166 водія транспортного засобу ОСОБА_1 , який підтвердив факт здійснення вантажних перевезень з вимкненим контрольним пристроєм (тахографом).

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" 7 квітня 2010 року зареєстроване в якості суб`єкта господарювання, основним напрямком діяльності якого є 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт".

21 жовтня 2021 року о 9 год. 00 хв. в пункті перевірки, що знаходиться на ділянці дороги а/д М-05 "Київ - Одеса", 452 км + 811 м, згідно направлення на перевірку від 19.10.2021 року №026521, старшим державним інспектором ВДК Матвійчуком Є.О. було здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF/Кronе номерний знак: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" (водій - ОСОБА_1 ).

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №317166 від 21.10.2021 року, яким встановлено, що при обладнані ТЗ діючим та повіреним цифровим техографом, при здійсненні міжнародних вантажних перевезень за CMR №303 управління ТЗ здійснювалось з вимкненим контрольним пристроєм (тахографом) в період за: 21.10.21 р., 20.10.21 р., 19.10.21 р., 18.10.21 р., 17.10.21 р., 16.10.21 р., 15.10.21 р., 14.10.21 р., 13.10.21 р, 12.10.21 р., 11.10.21 р., 10.10.21 р., 09.10.21 р., 08.10.21 р., 07.10.21 р., 06.10.21 р., 05.10.21 р., 04.10.21 р., 03.10.21 р., 02.10.21 р., 01.10.21 р., 30.09.21 р., 29.09.21 р., 28.09.21 р., 27.09.21 р., відповідальність за що передбачена абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Також встановлено, що міжнародне перевезення вантажу здійснюється без документів, визначених статті 53 цього Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: картки міжнародного автомобільного страхування (Зелена картка) до т/з DAF номерний знак НОМЕР_1 , відповідальність за що передбачена абзацом шостим частини першої статті 60 цього Закону (а.с. 15).

У письмових поясненнях до акту водій повідомив, що здійснює внутрішні перевезення по індивідуальної контрольної книжці водія, тахометру нема (а.с.15 звор. бік).

На підставі акту перевірки №317166 від 21.10.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 13 грудня 2021 року відносно ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" винесено постанови:

- №321473 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000 грн., за порушення абзацу шостого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт";

- №№321448, 321449, 321450, 321451. 321452. 321453, 321454, 321455, 321456, 321457, 321458, 321459, 321460, 321461, 321462, 321463, 321464. 321465, 321466, 321467, 321468. 321469, 321470, 321471, 321472 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 680 грн. кожною за порушення абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи згадані постанови протиправними ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" звернулося до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про протиправність спірних постанов.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України від 05.04.2001 року №2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (далі Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини першої статті 5 цього Закону основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

За приписами статті 6 Закон №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабміну України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як вбачається з акту перевірки від 21.10.2021 року №317166, складеного старшим державним інспектором ВДК, встановлено порушення абзацу шостого частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, а саме здійснення водієм ТОВ "ТРАНСПОРТНІ РІШЕННЯ" міжнародного перевезення вантажу згідно CMR №303 без документів, визначених статтею 53 Закону № 2344-ІІІ, а саме: картки міжнародного автомобільного страхування (Зелена картка) до т/з DAF номерний знак НОМЕР_1 .

За встановлене порушення на позивача постановою від 13.12.2021 року накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000 грн.

Так, абзацом шостим частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

По-перше, як вірно відмітив суд першої інстанції та не оспорює апелянт, приписи статті 53 Закону №2344-ІІІ не містять обов`язку для резиденти України при виконанні міжнародних перевезень вантажів мати картку міжнародного автомобільного страхування (Зелена картка).

По-друге, дослідивши копію згаданої міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №303, що міститься в матеріалах справи (а.с. 43) колегією суддів встановлено, що у графі "пункт 1", де вказуються дані вантажовідправника зазначено "Тайланд".

У графі "пункт 2" (дані вантажоодержувача) вказано "м. Київ Україна".

У графі "пункт 3" (країна і адреса розвантаження - точки доставки вантажу) вказано "м. Київ Україна".

У графі "пункт 4" (час навантаження, країна і адреса - точки відправлення вантажу) вказано "м. Южне Україна".

З наведеного вбачається, що водій позивача здійснював перевезення вантажу між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні (Южне - Київ), тобто внутрішнє перевезення.

Таким чином твердження апелянта про здійснення на транспортному засобі позивача міжнародного перевезення вантажу не знайшло свого підтвердження та спростовується матеріалами справи.

Ураховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування, як протиправної постанови Південного міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки від 13.12.2021 року за №321473 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення абзацу шостого частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Що стосується висновку суду першої інстанції про протиправність постанов від 13.12.2021 року за №№321448, 321449, 321450, 321451. 321452. 321453, 321454, 321455, 321456, 321457, 321458, 321459, 321460, 321461, 321462, 321463, 321464. 321465, 321466, 321467, 321468. 321469, 321470, 321471, 321472 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, то колегія суддів вважає наступне.

Згідно наведеної норми закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час рейдової перевірки перевіряються, зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 згаданого Закону визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При цьому законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до частини восьмої статті 53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Отже, в розумінні зазначеної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів, а також від виду перевезення внутрішнього чи міжнародного.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

За приписами пункту 3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340.

Згідно з пунктами 1.3, 7.1 якого, вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку №1567.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

У відповідності до статті 18 Закону №2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що незважаючи на встановлення тахографа на транспортних засобах, контроль за роботою водіїв може здійснюватися роботодавцем в інший спосіб, а саме, за допомогою індивідуальної контрольної книжки, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Як вбачається з акту перевірки від 21.10.2021 року №317166, позивач здійснював контроль за роботою водія щодо робочого часу і часу відпочинку за допомогою індивідуальної контрольної книжки, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування з 27.09.2021 року по 21.10.2021 року, які зазначені в акті №317166 (а.с. 44-47).

Ураховуючи, що на момент перевірки водієм позивачем були надані документи, що підтверджували здійснення обліку робочого часу та відпочинку водія транспортного засобу, а саме, індивідуальну контрольну книжку водія, твердження відповідача про допущення перевізником порушення законодавства про автомобільний транспорт не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Наведене виключає в діях позивача порушення положень статті 48 Закону№2344-ІІІ.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про скасування, як протиправних постанов Південного міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки від 13.12.2021 року: №№321448, 321449, 321450, 321451. 321452. 321453, 321454, 321455, 321456, 321457, 321458, 321459, 321460, 321461, 321462, 321463, 321464. 321465, 321466, 321467, 321468. 321469, 321470, 321471, 321472 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 680 грн. кожною, за порушення абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Апеляційна скарга Укртрансбезпеки не містить належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду чи давали підстави вважати інакше. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на належній юридичній оцінці встановлених обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.6 ст.12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов