Справа № 200/17472/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 квітня 2023 року

м. Київ

справа №200/17472/21

адміністративне провадження № К/990/12353/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №200/17472/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно);

зобов`язати нарахувати та виплатити невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно);

визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні частини щорічної основної відпустки за 2016 рік у кількості 10 діб;

зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2016 рік у кількості 10 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення;

визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у кількості 56 діб за 2016-2019 роки;

зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у кількості 56 діб за 2016-2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення;

визнати протиправними дії щодо недоплати разової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення;

зобов`язати здійснити перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум;

стягнути кошти за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.10.2021 (день звільнення) по день ухвалення рішення суду, виходячи із середнього заробітку відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 за весь час затримки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 10 днів щорічної основної відпустки за 2016 рік та 56 календарних днів щорічних додаткових відпусток, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 10 днів щорічної основної відпустки за 2016 рік та 56 календарних днів щорічних додаткових відпусток, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно).

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно).

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь період затримки виплати належних при звільненні зі служби в поліції сум грошової компенсації по день ухвалення рішення у справі (у календарних днях) в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

06 квітня 2023 року відповідач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (інспектор чергової частини відділу моніторингу Краматорського районного управління поліції Головного управління НП в Донецькій області), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що формування правових висновків у правовідносинах щодо одноразової грошової допомоги при звільнені має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки без формування нової правової позиції Верховного Суду суди першої та апеляційної інстанцій й надалі можуть допускати фактор помилки, невірного тлумачення норм права, що призведе до дефектних правових висновків судів попередніх інстанцій, що створює умови правової невизначеності, як для суб`єктів владних повноважень, так і для інших учасників правовідносин.

Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Суд касаційної інстанції відхиляє посилання скаржника на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також скаржник у тексті касаційної скарги вказує, що розгляд цієї справи має значний суспільний інтерес, оскільки потребує правової визначеності та передбачуваності стосовно застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах.

Вжите національним законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Указане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням і захистом цінностей, утрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення: визначення і зміну конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення прийняті у справі, яка відноситься до категорії справ незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №200/17472/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: С.А. Уханенко

Н.В. Шевцова