Справа № 240/24274/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2023 року м. Житомир

справа № 240/24274/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні при нарахуванні ОСОБА_1 індексації за період з 01.01.2016 по 26.07.2017 коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та доплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нарахування грошового забезпечення відповідачем проводилося не в повному обсязі, зокрема, за період проходження служби з 01.01.2016 по 26.07.2017 не була виплачена індексація грошового забезпечення. Не погодившись із такою бездіяльністю, позивач оскаржив її до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення. Проте відповідач на виконання вказаного рішення виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 25976,88 грн із застосуванням базового місяця січень 2014 року, замість базового місяця - січень 2008 року.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо нарахування та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 26.07.2017, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала відповідачем отримано, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№60036/22), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що встановлюючи місяць обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення не порушував вимоги законодавства і чітко дотримувався положень Порядку №1078.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №240/10100/19, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення грошової індексації грошового забезпечення задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила на користь позивача індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 26.07.2017 в сумі 25976,88 грн із застосуванням базового місяця - січень 2014 року (а.с.28).

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно застосовано вказаний базовий місяць при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, суд зазначає наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №240/10100/19, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення грошової індексації грошового забезпечення задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січень 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд акцентує увагу на тому, що матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду у справі №240/10100/19 військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017 у сумі 25976,88 грн, що підтверджується довідкою про розрахунок індексації (а.с.28).

Окрім того, відповідно до вищевказаної довідки наданої відповідачем, при нарахуванні та виплаті позивачу на виконання рішення суду у справі №240/10100/19 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017 відповідачем, відповідно до резолютивної частини рішення суду, встановлено для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення (базового місяця) саме - січень 2014 року.

З огляду на вказане, рішення суду у справі №240/10100/19 виконано відповідачем, відповідно до резолютивної частини рішення.

Тобто, спірні правовідносини між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , щодо встановлено для обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, місяця підвищення (базового місяця) вже вирішені судом та завершені у зв"язку з виконання судового рішення у справі №240/10100/19.

Суд наголошує, що позивач не заперечує виплату йому коштів у розмірі 25976,88грн на виконання рішення суду у справі №240/10100/19, а лише вказує на те, що зазначена виплата здійснена без застосування при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.

В силу статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на встановлені судом під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для повторного розгляду судом питання про правомірність встановлення позивачу для обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.07.2017, місяця підвищення (базового місяця), оскільки в межах розгляду адміністративної справи вже вирішені судом та завершені у зв"язку з виконанням судового рішення у справі №240/10100/19.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації, суд зазначає наступне.

Положеннями п.4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі ст.4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у ст.3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Таким чином, з огляду на наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016, суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №240/11882/19.

Згідно з ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.5ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 10 квітня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко