Справа № 480/12899/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В.,
представника відповідачів - Фадєєва В.Ю.,
представника третьої особи - Березенко Т.А.,
В С Т А Н О В И В:
Приватна фірма "Ордекс" звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, в якій просить:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27 травня 2021 року №332 «Про невідкладні заходи щодо припинення незаконних дій на земельній ділянці, що належить Сумській міській територіальній громаді»;
Зазначене, на думку представника позивача, свідчить, що в преамбулі оскаржуваного рішення не зазначено конкретні посилання на нормативно-правові акти, які регулюють порушене у проекті рішення питання, що є порушенням п.7 Розділу 4 Регламенту.
Окрім того, проект оскаржуваного рішення не оприлюднювався відповідачем, оскільки інформація про його оприлюднення на сайті Сумської міської ради в розділі «Документи - Проекти документів - Проекти рішень Виконавчого комітету» відсутня.
Крім того, Виконавчий комітет Сумської міської ради не мав повноважень приймати рішення щодо організації та проведення демонтажу, як він вважав, самочинного будівництва в позасудовому порядку та, не маючи відповідного судового рішення.
Щодо незаконних дій Управління архітектури та містобудування представник позивача вказує, що повноваження щодо демонтажу самочинного будівництва об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), в управління відсутні.
Враховуючи зміст оскаржуваного рішення та зміст доручення Виконавчого комітету Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради не мало повноважень проводити демонтаж самочинного будівництва (встановлених елементів будівельних конструкцій).
В той же час, в разі встановлення факту будівництва об`єкту нерухомості з порушенням вимог чинного законодавства орган архітектурно-будівельного контролю повинен був провести відповідну перевірку, за наслідками винести припис, а в разі не виконання припису звернутись до суду з вимогою про знесення (демонтаж) самовільного будівництва.
Зазначене свідчить про вчинення незаконних дій Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради щодо демонтажу елементів легкої метало-зварювальної конструкції за адресою: м.Суми, вул. Заливна, 7/2.
Ухвалою від 07.12.2021р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке відкладалося за клопотанням представника позивача та у зв`язку з введенням на території України військового стану, а також внаслідок відсутності електропостачання.
23.12.2021р. та 22.02.2022р. від представника відповідачів - Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради та Виконавчого комітету Сумської міської ради надійшли відзиви на позовну заяву (т.1, а.с.45-55, 146-154), в яких проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки відсутність Правил благоустрою території не свідчить про протиправність рішення про демонтаж, оскільки цими Правилами установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою, а не визначається компетенція органу місцевого самоврядування щодо прийняття рішень.
Зазначає, що з доданої да акту демонтажу незаконно встановлених об`єктів по АДРЕСА_1 від 28.05.2021р. фотофіксації вбачається, що демонтований об`єкт аж ніяк не є навісом сусідньої будівлі, як це стверджує позивач у позові, а має ознаки тимчасової споруди - одноповерховість, виготовлено з полегшених конструкцій, не має заглибленого фундаменту, за визначенням частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»
Крім того, як визнає сам позивач, на дату демонтажу 28.05.2021р. він не мав чинного договору оренди земельної ділянки. Строк попереднього договору оренди земельної ділянки від 03.07.2019р. закінчився 19.06.2020р. і в його поновлені було відмовлено рішенням Сумської міської ради від 29.07.2020р. №7274-МР. Вже після демонтажу з позивачем було укладено договір оренди від 23.07.2021р. строком на 5 років.
В подальшому, після демонтажу позивач заявою від 29.09.2021р. звернувся щодо можливості розміщення саме тимчасової споруди по АДРЕСА_1 тепер вже на законних підставах.
ПФ «Ордекс» не надано доказів законності розміщення та права власності на демонтований 28.05.2021р. об`єкт - ані доказів права власності чи права оренди на земельну ділянку на момент прийняття оскаржуваного рішення і демонтажу, ані доказів законності розміщення (паспорт прив`язки ТС), якщо це тимчасова споруда, або будівництва права власності (повідомлення про початок будівництва або реконструкцію), якщо це, як стверджує позивач, є навісом сусіднього об`єкту нерухомості, ані доказів права власності на демонтований об`єкт.
05.01.2022р. представником позивача подана відповідь на відзив (т.1,а.с.78-81), відповідно до якої демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є крайнім заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом іншої процедури реагування, спрямованої на встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є.
Водночас матеріали справи не містять приписів, виданих стосовно позивача, з вимогою демонтувати спірну тимчасову споруду самостійно, відповідно, йому не було надано строку для вчинення таких дій.
Зазначає, що протиправними (незаконними) діями відповідачів було порушено право власності ПФ «Ордекс» на будівельні конструкції, їх елементи та будівельні матеріали, і, як наслідок, йому завдано матеріальну шкоду.
22.08.2022р. від представника третьої особи - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради поштою отримано письмові пояснення на позовну заяву (т.1, а.с.162-167), в яких вказує на правомірність оскаржуваного у цій справі рішення, посилаючись на те, що 27.05.2021 року з виходом на місце посадовими особами структурних підрозділів виконавчих органів Сумської міської ради (Управління державного архітектурно - будівельного контролю, управління «Інспекції з благоустрою м. Суми) було встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка є власністю територіальної громади міста Суми, розпочаті будівельні роботи з будівництва будівлі невідомого призначення (влаштований фундамент, залізобетонні монолітні колони, металевий каркас).
Інформація про наявність документів дозвільного характеру по даному об`єкту в Реєстрі будівельної діяльності відсутня, що дає підстави згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст.34 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності і п.13 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011р. вважати цей об`єкт самочинним будівництвом. Суб`єкт містобудування не встановлений. Інформаційний стенд на об`єкті відсутній, що не дає змоги ідентифікувати причетних осіб до будівництва об`єкту.
Оскільки як суб`єкт містобудування був не відомий, то управлінням не проводилась позапланова перевірка.
Тому управлінням направлено листа до виконавчого комітету Сумської міської ради щодо розгляду питання демонтажу конструкцій будівель, розташованих невищезгаданій земельній ділянці, на засіданні виконавчого комітету.
Враховуючи положення пункту 29 Регламенту роботи виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету СМР від 16.05.2017 року № 250 (зі змінами), відповідно до якого з дозволу міського голови чи заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету на розгляд виконавчого комітету можуть бути внесені проекти рішень, що вимагають оперативного вирішення, рішення ВК не оприлюднювалося на сайті Сумської міської ради, оскільки це питання потребувало оперативного вирішення.
Представник третьої особи зазначає, що в даних правовідносинах відсутнє порушене право, що підлягає судовому захисту, а тому, на його думку, у задоволенні позові належить відмовити з цих підстав.
Того ж дня ухвалою суду підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке представник позивача не з`явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений належним чином (т.2,а.с.44,48), про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.
Представник третьої особи у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, зазначених у письмових поясненнях на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представника відповідачів та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
9 червня 2019 року Сумська міська рада ухвалила рішення №5322-МР «Про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з ПФ «Ордекс» за адресою: м. Суми, вул. Заливна, 7/2».
21.05.2020 року ПФ «Ордекс» звернулась до Сумської міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки.
29 липня 2020 року Сумська міська рада ухвалила рішення №7274-МР «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з Приватною фірмою «Ордекс» за адресою: м.Суми, вул. Заливна, 7/2» внаслідок закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки.
26 лютого 2021 року ПФ «Ордекс» повторно звернулась до Сумської міської ради із заявою про оформлення договору оренди земельної ділянки.
27.05.2021 року з виходом на місце посадовими особами структурних підрозділів виконавчих органів Сумської міської ради (Управління державного архітектурно - будівельного контролю, управління «Інспекції з благоустрою м. Суми) було встановлено, що на земельній ділянці по вул. Заливна , 7/2 в м. Суми, яка є власністю територіальної громади міста Суми, розпочаті будівельні роботи з будівництва будівлі невідомого призначення (влаштований фундамент, залізобетонні монолітні колони, металевий каркас).
Інформація про наявність документів дозвільного характеру по даному об`єкту в Реєстрі будівельної діяльності відсутня, що дає підстави згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст.34 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності і п.13 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011р. вважати цей об`єкт самочинним будівництвом. Суб`єкт містобудування не встановлений. Інформаційний стенд на об`єкті відсутній, що не дає змоги ідентифікувати причетних осіб до будівництва об`єкту.
27 травня 2021 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради було прийнято рішення №332 «Про невідкладні заходи щодо припинення незаконних дій на земельній ділянці, що належить Сумській міській територіальній громаді» (далі по тексту - Рішення №332).
28 травня 2021 року із засобів масової інформації позивач дізнався, що на земельній ділянці за адресою: м. Суми, вул. Заливна, 7/2, із застосуванням спеціальної будівельної техніки проведено демонтаж елементів легкої метало-зварювальної конструкції навісу, про що було подано заяву до правоохоронних органів.
В цей же день позивач дізнався що 27 травня 2021 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради було ухвалене оскаржуване рішення та 28 травня 2021 року Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради проведено демонтаж.
Вважаючи рішення №332 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а дії Управління архітектури та містобудування щодо демонтажу навісу незаконними, ПФ «Ордекс» звернулася із позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів врегульовано Законом України «Про благоустрій населених пунктів».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно- правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
За приписом пункту 5 частини 1 статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
Частинами 2, 4 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.
Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244.
Згідно із пунктом 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 2.7, 2.31 розділу Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності підставою для розміщення тимчасових споруд (далі - ТС) є паспорт прив`язки ТС.
Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація).
Для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС.
Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Розміщення ТС самовільно забороняється.
Підставою для встановлення тимчасової споруди є отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на її розміщення, а також наявність належним чином укладеного договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою.
Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2018р. у справі № 905/1552/16.
За визначенням частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Також відповідно до приписів статті 181 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України «Про іпотеку» та статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлюється комплекс кваліфікуючих ознак для нерухомого майна.
Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі № 905/1552/16.
Таким чином, на відміну від нерухомого майна, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.
За фактом демонтажу складено акт демонтажу незаконно встановлених об`єктів по АДРЕСА_1 від 28.05.2021р. з додатками фотофіксацією, з якої вбачається, що демонтований об`єкт не є навісом сусідньої будівлі, як це стверджує позивач у позові, а має ознаки тимчасової споруди - одноповерховість, виготовлено з полегшених конструкцій, не має заглибленого фундаменту, що відповідає визначенню «тимчасової споруди», наведеному у частині другій статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Крім того, як визнає сам позивач, на дату демонтажу 28.05.2021р. у приватної фірми «Ордекс» не було чинного договору оренди земельної ділянки, оскільки строк дії попереднього договору оренди земельної ділянки від 03.07.2019р. закінчився 19.06.2020р. і в його поновлені було відмовлено рішенням Сумської міської ради від 29.07.2020 №7274-МР, а вже після демонтажу з позивачем було укладено договір оренди від 23.07.2021р. строком на 5 років.
При цьому, позивач не надав доказів законності розміщення та права власності на демонтований 28.05.2021р. об`єкт.
Суд погоджується із доводами представника відповідачів, що якщо це - навіс сусіднього об`єкту нерухомості, як це стверджує позивач, то має бути проект будівництва, технічний паспорт та повідомлення про початок будівельних робіт, однак такі документи у ПФ «Ордекс» відсутні, тому такий об`єкт є самовільним будівництвом, на яке відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України у позивача не виникає право власності, адже особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Із фотофіксації, доданої до акту демонтажу від 28.05.2021р., вбачається, що зведений об`єкт має ознаки тимчасової споруди, а тому позивач повинен мати паспорт прив`язки ТС, передбачений Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244.
Таким чином позивач не надав до суду ані доказів прав на земельну ділянку на момент прийняття оскаржуваного рішення і демонтажу, ані доказів законності розміщення (паспорт прив`язки ТС) або будівництва права власності (повідомлення про початок будівництва або реконструкцію) на зведений ним об`єкт будівництва, внаслідок чого суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає, а дії щодо демонтажу елементів легкої металево-зварювальної конструкції відповідають вимогам закону.
Крім того, відмовляючи у задоволенні позову, суд приймає до уваги, що в подальшому, після демонтажу позивач заявою від 29.09.2021р. звернувся щодо можливості розміщення саме тимчасової споруди по АДРЕСА_1 , у відповідь на яку листом від 07.10.2021р. №258/08.01-17 УАМ СМР повідомило про можливість розміщення ТС на законних підставах шляхом подання через Управління "ЦНАМ" СМР заяви для оформлення паспорту прив`язки ТС для провадження підприємницької та комплекту відповідних документів.
15.11.2021р. ПФ «Ордекс» звернулося із заявою про оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди до начальника УАМ СМР Андрія Кривцова, у відповідь на яку 19.11.2021р.був виданий паспорт прив`язки.
Також суд вважає необхідним відмітити, що 29.03.2007 року Господарський суду Сумської області розглянув справу №17/169-07 за позовною заявою ТОВ «Слов`яни-94» до ТОВ «Санта - Венеція» про визнання права власності та прийняв рішення, яким визнав за ТОВ Слов`яни-94» право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення павільйону, розташованого в районі пішохідного мосту через річку Псел з боку АДРЕСА_1 ), загальною площею 73,8 кв.м., яке складається з торгової зали загальною площею 26,9 кв.м., приміщення загальною площею 32,2 кв.м., кладової загальною площею 0,6 кв.м., побутового приміщення загальною площею 14,1 кв.м.
30.03.2010 року ТОВ «Слов`яни-94» та ТОВ «Слов`яни» уклали договір купівлі - продажу № 576, згідно з яким право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , перейшов до ТОВ «Слов`яни».
07.03.2013 року ТОВ «Слов`яни» та ПФ «Ордекс» уклали договір купівлі - продажу №1547, відповідно до якого право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , перейшло до ПФ «Ордекс».
12.09.2022 року постановою Північного апеляційного суду рішення Господарського суду Сумської області від 29.03.2007 року № 17/169-07 скасовано, у з задоволені позову ТОВ «Слов`яни-94» відмовлено.
21.12.2022 року постановою Верховного Суду залишено в силі постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року у справі №17/169-07.
Зокрема, суди апеляційної та касаційної інстанції встановили, що ТОВ "Слов`яни-94" разом з позовною заявою надало суду лише копію технічної паспорту на нежитлові приміщення, що, як правильно зазначила апеляційна інстанція, не може вважатися документом, який підтверджує право власності позивача на вищевказане майно.
Таким чином, суд погоджується із доводами представника відповідачів, що первинна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого згідно з відомостями державного реєстру права власності станом на сьогодні є ПФ «Ордекс», скасована, а похідні правовстановлюючі документи не мають юридичної сили, а отже виникла необхідність вжиття заходів на приведення правовідносини Сумської міської ради з ПФ «Ордекс» у відповідність до норм чинного законодавства шляхом вчинення дій щодо демонтажу елементів легкої металево-зварювальної конструкції.
Щодо посилань представника позивача на скасування Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020р. у справі № 480/3157/20 Порядку демонтажу незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, тимчасових (металевих) гаражів, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення на території міста Суми, суд вважає необхідним відмітити, що підпунктом 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Згідно із пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.
На об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів.
Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення, відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Таким чином, виконавчий комітет відповідної ради здійснює контроль за станом благоустрою населеного пункту, займається питаннями розміщення і демонтажу тимчасових споруд, самовільне встановлення ТС заборонено і є підставою для демонтажу, та має повноваження приймати рішення про демонтаж об`єктів і зокрема, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Згідно із частинами 1, 2 статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою.
Правила розробляються для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
27 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 2а-72/12, провадження № К/9901/3486/18 (ЄДРСРУ № 88456825) підкреслив, що відсутність Правил благоустрою території не свідчить про протиправність рішення про демонтаж, оскільки цими Правилами установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою, а не визначається компетенція органу місцевого самоврядування щодо прийняття рішень.
Тому такі доводи представника позивача не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.
З приводу доводів представника ПФ «Ордекс» про те, що проект оскаржуваного рішення не оприлюднювався на сайті Сумської міської ради, суд зазначає, що Управлінням було підготовлено проект рішення Виконавчого комі тету «Про невідкладні заходи щодо припинення незаконних дій на земельній ділянці, що належить територіальній громаді» та передано до Виконає чого комітету.
Виконавчий комітет Сумської міської ради здійснює свою діяльність відповідно до Регламенту роботи виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету СМР від 16.05.2017 року № 250 зі змінами.
Згідно з п. 29 Регламенту завізовані проекти рішень з питань що готуються на розгляд на черговому засіданні виконавчого комітету, з усіма необхідними матеріалами надаються до відділу протокольної роботи та контролю (не пізніше ніж за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття) для оприлюднення відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Винятком є ті проекти рішень, терміни розгляду та прийняття яких передбачені іншими нормативно-правовими актами.
Відділ протокольної роботи та контролю надає проекти рішень до управління з господарських та загальних питань Сумської міської ради (далі - управління з господарських та загальних питань) для тиражування.
З дозволу міського голови чи заступника міського голови, керуючого справами виконавчого комітету на розгляд виконавчого комітету можуть бути внесені проекти рішень, що вимагають оперативного вирішення.
Враховуючи викладене, рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради не оприлюднювалося на сайті Сумської міської ради, оскільки це питання потребувало оперативного вирішення, отже такі доводи представника позивача не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення та вчинення відповідних дій щодо демонтажу незаконно встановлених елементів будівельних конструкцій у позивача були відсутні будь-які докази законності розміщення (паспорт прив`язки ТС) або будівництва права власності (повідомлення про початок будівництва або реконструкцію) на зведений ним об`єкт будівництва, а тому на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відтак, і підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Приватної фірми "Ордекс" до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними відмовити .
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.04.2023 р.

Суддя О.О. Осіпова