Справа № 120/1550/23
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 квітня 2023 р. Справа № 120/1550/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), у якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні пенсії як державному службовцю за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі даних довідок від 23.01.2023 року №№ 0200-0602-8/7102 та 0200-0602-8/7106 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що подається для призначення пенси відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% від суми заробітної плати в редакції, чинній на момент призначення з урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», шляхом переведення з пенсії, призначеної згідно Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію як державному службовцю по віку з 23.01.2023 ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ на підставі даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.01.2023 року № 0200-0602-8/7102 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 23.01.2023 року № 0200-0602-8/7106 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посада державної служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, в розмірі 60% від заробітку, зазначеного в даних довідках, в редакції, чинній на момент призначення з урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», шляхом переведення з пенсії, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати і виплачувати позивачу недоплачену суму пенсії відповідно до Закону України Про державну службу з 23.01.2023 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.01.2023 у призначенні пенсії як державному службовцю за віком, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 22.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (ст. 263 КАС України). Цією ж ухвалою залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач 2). Даною ухвалою також надано відповідачам строк на подання відзиву.

09.03.2023 представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на адміністративний позов, якому зазначено, що 23.01.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України №899-VІІІ «Про державну службу», який набрав чинності 01.05.2016.

Одночасно із вищезазначеною заявою для обчислення розміру пенсії було надано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.01.2023 №0200-0602-8/7102 (посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років) та від 23.01.2023 №0200-0602-8/7106 (про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби).

При цьому, відповідач 1 вказує, що відповідно до наданої ОСОБА_1 заяви з 03.07.2017 вона отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №889.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі №120/1947/22-а позивачці з 28.01.2022 було призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу».

Оскільки факт призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 відбувся, на думку відповідача1 повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Таким чином, на думку відповідача 1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Щодо вимоги позивача стосовно перерахунку розміру пенсії відповідно до наданих довідок від 23.01.2023 №0200-0602-8/7102 (посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років) та від 23.01.2023 №0200-0602-8/7106 (про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби) відповідач вказує наступне.

Вказана вимога на думку відповідача 1 є передчасною, оскільки предметом розгляду Головного управління було саме право позивача на перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», а не розмір такої пенсії. Зазначені довідки не були предметом розгляду Головного управління.

Враховуючи наведене, відповідач 1 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

27.03.2023 надійшов відзив від відповідача 2 надійшов відзив аналогічний за змістом відзиву відповідача 1.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 15.05.2013 та довідкою МСЕК від 18.03.2013.

28.01.2022 звернулась до відповідача 1 із заявою про переведення її з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" із включенням до розрахунку всіх складових заробітної плати, які відображені в довідках від 27.01.2022 за №№54-Ф, 55-Ф.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.02.2022 за №2911/03-16 відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі №120/1947/22-а позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.02.2022 за №2911/03-16, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити і виплачувати з 28.01.2022 ОСОБА_1 пенсію по інвалідності державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII із урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.01.2022 за №№ 54-Ф, 55-Ф.

На виконання вказаного рішення суду, з 28.01.2022 позивачу було призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу».

23.01.2023 позивач звернулася до відповідача 1 із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, а саме: переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу", на пенсію за віком відповідно Закону Про державну службу з урахуванням довідок № 0200-0602-8/7102та № 0200-0602-8/7106 від 23.01.2023.

За наслідками розгляду заяви позивача, Відділом обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.02.2023 було повідомлено позивача про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення № 95 від 27.01.2023, яким відмовлено в переході на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Зокрема у вказаному рішенні № 95 від 27.01.2023 зазначено, що з 01.01.2020 право на обчислення пенсії на умовах Порядку № 622 мають особи: які станом 01.05.2016 займали посади державної служби; та яким призначено пенсію відповідно до Закону Україи "Про державну службу" від 16 грудня 1993року№3723-ХІІ (далі - Закон 3723) у період 01.10.2011 до 01.05.2016; та які в період роботи на "спецпосадах" не отримували пенсію згідно Закону № 3723 до дня набрання чинності Законом 889, тобто до 01.05.2016; та які звільнились з посади державної служби, в тому числі до 01.01.2020. Всі зазначені умови повинні бути дотриманні одночасно. Умови перерахунку пенсій Закону України "Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII не передбачені.

Тому на думку відповідача 2, починаючи з 01.06.2015 раніше призначені пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом, не перераховуються. Довідки про заробітну плату по відповідних посадах державних службовців видаються установами та організаціями безпідставно. Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 23.01.2023 № 0200-0602-8/7102та № 0200-0602-8/7106 на ім`я ОСОБА_1 видані безпідставно та право на перерахунок не має.

Станом на 26.01.2022 стаж державної служби позивача становить 28 років 03 місяців 22 дні.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 23.01.2023 № 0200-0602-8/7102 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої на ім`я позивача, заробітна плата станом на січень 2022 в загальному розмірі становить 9300,00 грн, яка включає посадовий оклад, надбавку за ранг та надбавку за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 28 років 03 місяців 22 днів).

У довідці Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 23.01.2023 № 0200-0602-8/7106 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданої на ім`я позивача, вказано, що для призначення пенсії згідно з пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ Про державну службу про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили 25 073,27 грн.

Позивач вважає вказане рішення відповідача2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Починаючи з 01.05.2016 року відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби, що і дотримано позивачем.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VІІІ займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. Отже, до 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Вказані вимоги позивачем дотримано.

При цьому суд критично ставиться до аргументів відповідача 1 про те, що повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Водночас законодавець не забороняє особі, яка має право на різні види пенсій навіть у межах одного закону, перейти на інший вид пенсії.

Що стосується обчислення розміру пенсії державного службовця, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входять:

основна заробітна плата як - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці [норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки]. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок [окладів] і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

додаткова заробітна плата як - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналогічні положення містяться й в підпунктах 2.2.2 та 2.2.7 пункту 2.2. Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 році за № 114/8713 (далі - Інструкція № 5), де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування; суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників.

Відповідно до підпунктів 2.3.2 та 2.3.3 пункту 2.3 Інструкції № 5 до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат входять: винагороди та заохочення, що здійснюються раз на рік або мають одноразовий характер, зокрема, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків.

Згідно із ч. 1 статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати, доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Тобто, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі № 21-314а14.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 березня 2019 року у справі №712/14740/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 468/1212/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 127/15400/17, у постанові від 13.11.2018 року у справі № 415/6846/16-а, у постанові від 23.11.2018 року у справі №638/981/17, у постанові від 23.11.2018 року у справі №184/157/17 та у постанові від 02.04.2019 у справі № 570/4196/16-а.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про те, що пенсія позивачу повинна обчислюватись згідно довідок, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.01.2023 № 0200-0602-8/7102та № 0200-0602-8/7106.

Водночас суд звертає увагу, що позивач просить визнати протиправною відмову у призначенні пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, відмова відповідача оформлена рішенням №95 від 27.01.2023, а тому належним способом захисту прав позивачки буде визнання протиправним та скасування саме такого рішення.

Крім того суд звертає увагу, що позивачка просить призначити їй пенсію як державному службовцю за віком шляхом переведення з пенсії призначеної згідно із Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058. Водночас позивачці з 28.01.2022 призначена пенсія згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі №120/1947/22 по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

З урахуванням зазначеного з метою ефективного захисту порушених прав особи суд вважає необхідним зобов`язати відповідача 1 призначити ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю за віком шляхом переведення з пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ Про державну службу, провівши перерахунок та виплату недоплачених коштів.

З метою ефективного захисту порушених прав особи суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення та зобов`язати відповідача 1 вчинити дії з метою призначення позивачу пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ Про державну службу, провівши перерахунок та виплату недоплачених коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, та сума, відображена в позовній заяві, підтверджується належними доказами, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а будь-яких інших судових витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 95 від 27.01.2023 про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 23.01.2023 ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ на підставі даних довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.01.2023 року № 0200-0602-8/7102 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 23.01.2023 року № 0200-0602-8/7106 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посада державної служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, в розмірі 60% від заробітку, зазначеного в даних довідках, шляхом переведення з пенсії по інвалідності призначеної згідно із Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Вінницькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії відповідно до Закону України Про державну службу з 23.01.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків, Харківська область, 61000)

Повне судове рішення виготовлено та підписано суддею 12.04.2023.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна