Справа № 127/8505/23
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8505/23
Провадження 2-а/127/75/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Остапенко І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - інспектора роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Мєхова Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Мєхова Романа Леонідовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Мєхова Романа Леонідовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що позивач є працівником поліції та проходить службу в підрозділі Стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ і повертаючись 03.02.2023 пішки додому з роботи, був зупинений працівниками поліції. Пред`явивши документ, що посвідчує особу, та назвавши причину перебування на вулиці, працівники поліції жодних претензій не висловили, побажали гарної дороги, сіли в службовий автомобіль та поїхали, а позивач пішов додому. Однак, 20.03.2023 позивач випадково побачив в Дії постанову про відкриття виконавчого провадження № 71310213 від 16.03.2023. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження у відділі ДВС, позивач 20.03.2023 отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Позивач зазначив, що був тверезий, жодних ознак алкогольного сп`яніння він не мав, правопорушень не вчиняв.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023 та закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.03.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, яку вирішено провести в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Також, даною ухвалою суду було запропоновано відповідачам надати суду відзив і усі докази в порядку і строки, встановлені судом; витребувано з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України докази по справі, а саме: справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, результатом розгляду якої є оскаржувана постанова серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами 29.03.2023 і 30.03.2023 було отримано копію ухвали суду від 28.03.2023 і копію позовної заяви із доданими до неї документами. (а.с. 26-29)

06.04.2023, з порушенням строку, визначеного ухвалою суду від 28.03.2023, на адресу суду представником відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було направлено відзив. Поважність причин невиконання судового рішення у строк, визначений судом не повідомлено. Крім того, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України до відзиву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи. При цьому, зокрема порядок подання відзиву було роз`яснено відповідачам в ухвалі суду від 28.03.2023.

Прийняття відзиву до розгляду судом без ознайомлення з його змістом інших учасників справи, суд вважає порушенням прав останніх. При цьому, судом враховано, що подання заяв по суті є правом учасників справи у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, а доказування обов`язком, у відповідності до ст. 77 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд не приймає до розгляду відзив відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

В судове засідання представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не з`явився, хоча у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 268 КАС України, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання не повідомлено.

Судом прийнято до уваги, що дана справа віднесена до категорії термінових адміністративних справ і відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Тому суд, заслухавши думку позивача і співвідповідача, приймаючи до уваги вищевикладене та положення ч. 3 ст. 268 КАС України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, аргументуючи мотивами викладеними у позові, та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач висловив заперечення щодо задоволення позову, аргументуючи тим, що оскаржувана постанова є правомірною та законною, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

04.02.2023 інспектором роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Мєховим Р.Л. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85, 00 гривень. (а.с. 10, 36)

Диспозицією ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств в торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль,тягнуть за собою настання адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 вбачається, що 04.02.2023 о 00год. 33 хв. ОСОБА_1 перебував на зупинці громадського транспорту «Л.Ратушної» по вулиці Келецькій біля будинку № 45 у місті Вінниці у п`яному вигляді, чим, на думку працівника поліції, ображав людську гідність та громадську мораль.

Судом прийнято до уваги, що правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 178 КУпАП, міститься у главі 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку», а тому основним безпосереднім об`єктом посягання даного проступку є саме суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, що допускає відсутність потерпілих.

Так, об`єктивною стороною діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних та/або слабоалкогольних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких слабоалкогольних напоїв, спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення, при цьому досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани).

Окремим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Отже, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що позивач був зупинений працівниками поліції через те, що під час дії комендантської години перебував на вулиці, однак ні до кого не чіплявся, непристойно не висловлювався, поводив себе пристойно і мав пристойний зовнішній вигляд.

Позивач пояснив в засіданні, що є працівником поліції, проходить службу в підрозділі Стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ і в силу робочої необхідності 03.02.2023 затримався на робочу місці, у зв`язку із чим повертався додому під час дії комендантської години. Крім того, позивач заперечував й факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду справи судом встановлено, що поведінка позивача 04.02.2023 близько 00 год. 33 хв. не порушувала загальновизнані норми (позивач не висловлювався та/або не жестикулював непристойно, ні до кого не чіплявся і не нав`язувався); позивач мав пристойний зовнішній вигляд та не втрачав орієнтування, не був безпорадний.

Доказів того, що позивач перебував у громадському місці у п`яному вигляді, матеріали справи не містять.

Лише на підстав доказів і виключно у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ухвалі суду від 28.03.2023 було встановлено необхідність дослідження в ході розгляду даної справи матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, результатом розгляду якої є оскаржувана постанова серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023, у зв`язку із чим витребувано дані матеріали.

Як вбачається із повідомлення Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 12159/41/21/02-2023 від 05.04.2023 на виконання судового рішення від 28.03.2023, вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення містять виключно оскаржувану постанову. (а.с. 44)

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем надано усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, результатом розгляду яких стала постанова серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023.

В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, відповідачами будь-яких належних і допустимих доказів не надано.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Зокрема у даній справі закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі № 760/10803/15-а, від 17.10.2018 у справі № 405/7568/16-а.

В ході розгляду справи судом не встановлено, що позивач діяв протиправно, умисно або ж необережно, ображаючи при цьому людську гідність та громадську мораль.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідачами в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В ході розгляду справи суд не дійшов висновку, що викладений в ухвалі суду від 28.03.2023 висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, був передчасним. При цьому, судом прийнято до уваги, що повідомлення представником відповідача про одержання позивачем оскаржуваної постанови 09.03.2023 є безпідставним, адже дана постанова була направлена не за місцем проживання позивача, зареєстрованим у встановленому законом випадку. (а.с. 37-42) Відповідно, підстави вважати, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень було одержане саме позивачем відсутні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши позовну заяву, оцінивши відповідно до ст. 90 КАС України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд прийшов до висновку про протиправність постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023, винесеної відносно ОСОБА_1 . Водночас, суд прийшов до висновку, що інспектор роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старший лейтенант поліції Мєхов Р.Л. не є належним відповідачем у даній справі. Інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Використання формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.ст. 222 24420 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17, від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а.

Отже, у цій справі належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який є юридичною особою публічного права і рішення працівників територіального підрозділу якого Управління патрульної поліції у Вінницькій області, що не має статусу юридичної особи, призвело до порушення прав позивача.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача, в даному випадку до інспектора роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Мєхова Р.Л., та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 9 та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд прийшов до висновку про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023 і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду із позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 536, 80 гривень. (а.с. 1)

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні даного позову точно визначити неможливо, оскільки даний позов носить вимоги немайнового характеру, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, положення ст. 139 КАС України, суд прийшов до висновку, що з відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 268, 40 гривень. Решту судового збору в сумі 268, 40 гривень - залишити за позивачем.

Доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 1, 6, 7, 9, 178, 245-249, 251, 252, 278, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 3-9, 44, 72-79, 90, 94, 132, 133, 139, 211, 217, 241-246, 268-272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 880806 від 04.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні позовних вимог до інспектора роти ТОР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Мєхова Романа Леонідовича відмовити.

Судовий збір в сумі 268, 40 гривень стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Судовий збір в сумі 268, 40 гривень залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Департамент патрульної поліції Національної поліції України: ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3.

Суддя: