Справа № 240/707/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/707/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку від 24.11.2021;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію з 11.11.2022 за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте отримала відмову. Позивач посилається на те, що має пільги по виходу на пенсію, а тому вважає відмову відповідача протиправною та такою, що суперечать чинному законодавству.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 22.02.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення до участі у справі, як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено.

05 січня 2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судом, 11.11.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту долучених документів встановлено, що позивачу за результатами розгляду такої заяви у призначенні пенсії відмовлено, про що листом від 24.11.2021 №0600-0212-8/97919 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача.

Так, листом відповідач повідомив, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за документ, що засвідчує особливий статус особи, подається посвідчення потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, яка видається органам місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями). Відповідно до статті 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2021 року пенсія за віком призначається, зокрема жінкам 1961 року народження і старші за наявності страхового стажу 28 років. Тому, відповідно до статті 55 Закону №796, при призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку необхідний страховий стаж повинен становити 19 років (28-9) для потерпілих 2 категорії.

Повідомлено, що страховий стаж позивача складає 26 років 8 місяців 13 днів, період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з 29.09.1988 по 29.03.1989 та з 20.04.1992 по 22.11.2000 9 років 1 місяць 4 дні, однак документально підтверджено період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення станом на 01.01.1993 лише 1 рік 2 місяці 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 9 років відповідно до Закону №796, тому у призначенні вищезазначеного виду пенсії відмовлено. Право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 позивач набуде після досягнення віку 60 років при умові наявності страхового стажу 35 років.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Пенсійний фонд України є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005.

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: - паспорт і довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера або копію сторінки паспорта з позначкою про те, що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера; - документи про стаж (трудову книжку, військовий квиток, диплом про навчання тощо); - довідка про заробітну плату особи за 60 місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000; - документи про місце проживання (реєстрації) особи; - документи, які засвідчують особливий статус особи.

Приписами п.п.5 п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до документів, які засвідчують особливий статус особи відноситься посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами п.2 ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потерпілі від Чорнобильської катастрофи мають наступні пільги щодо зменшення пенсійного віку:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років - 4 роки* та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач зобов`язаний подати пенсійному органу документи на підтвердження наявності необхідного періоду для зменшення пенсійного віку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент звернення із заявою до відповідача, їй виповнився 51 рік (11.11.2021).

В обґрунтування права на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку позивачем вказано, що довідкою Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 05.05.2022 №В88 підтверджується, що позивач була зареєстрована та постійно проживала в с.Ласки Народицького р-ну Житомирської обл. на момент аварії на ЧАЕС (26.04.1986) по 01.06.1988 та з 12.06.1989 по 24.02.1992.

Однак, дана довідка відсутня в переліку документів, які були подані позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області разом із заявою про призначення пенсії.

Крім того, довідка видана 05.05.2022, тоді як рішення №2 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1 прийнято уповноваженим органом 16.11.2021.

Довідкою Народицької селищної ради від 02.03.2021 №299 підтверджено факт проживання позивача в смт.Народичі з 29.09.1988 по 29.03.1989.

Так, постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 р. №106 визначено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, зокрема смт.Народичі відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Архівною довідкою Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 06.04.2021 №В-26 підтверджено факт того, що позивач з 15.04.1989 по 01.11.1991 працювала в колгоспі "Світанок" с.Гуто-Мар`ятин Народицького р-ну Житомирської обл., яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 р. №106 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно архівної довідки від 02.04.2021 №В-81/06-02, виданої Комунальною установою Трудовий архів Народицької селищної ради, позивач в період з 01.01.1992 по 30.09.1992 працювала в колгоспі "Іскра" с.Голубієвичі Народицького р-ну Житомирської обл.

Довідкою Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області від 06.04.2021 №В-24, підтверджено, що ОСОБА_1 постійно проживала в с.Голубієвичі Народицького р-ну Житомирської обл. з 20.04.1992 по 22.11.2000.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 р. №106 с. Голубієвичі Народицького р-ну Житомирської обл. віднесено до 2-ої зони безумовного (обов`язкового) відселення.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено факт наявності у позивача початкової величини проживання - 3 роки станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення, що в свою чергу визначає право особи на зменшення пенсійного віку при призначенні пенсії за віком на три роки.

Водночас подальше проживання ОСОБА_1 в населеному пункті, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення дозволяє зменшити пенсійний вік на 1 рік за 2 повних роки проживання, але не більше 6 років.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача, відповідачем обґрунтовано відмовлено у зменшенні пенсійного віку позивачу на 9 років на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд не погоджується з доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відзиві на позовну заяву, що вони не є належним відповідачем.

Як свідчать матеріали справи, позивач з заявою від 11.11.2021 зверталась саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Доказів отримання позивачем рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову їй у призначенні пенсії до матеріалів справи не надано.

Листом від 24.11.2021 №0600-0212-8/97919 саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії із зазначенням причин такої відмови.

Відтак, обґрунтовані підстави стверджувати, що позивач обізнанана щодо прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову у призначенні їй пенсії, у суду відсутні.

Водночас, вимога про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення їй пенсії визнається судом такою, що заявлена до належного відповідача.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили наявність порушеного права.

Якщо право особи не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не обґрунтовано право призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з чим, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

З урахуванням відмови у задоволенні позову, суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва