Справа № 380/7109/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7109/23
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
10 квітня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №81 від 24.03.2023 в частині призову на військову службу ОСОБА_1 та зарахування ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути питання щодо надання відстрочки ОСОБА_1 від призову під час мобілізації за статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Одночасно з позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 не переводити ОСОБА_1 в іншу військову частину, залучати до виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій, а залишити проходити військову службу в пункті (місці) постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 до розгляду судом цієї справи по суті.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач працює в закладі фахової передвищої освіти на педагогічній посаді. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості забезпечення освітнього процесу і невиконання навчального плану, а також істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача, оскільки проходячи військову службу в зоні безпосередніх бойових дій позивач може так і не скористатись своїм правом не проходити військову службу у даний час.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи подані позивачем матеріали, суд вважає за можливе розглянути відповідну заяву без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям вказаної статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами справи.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Поряд з цим, суд вказує на те, що законодавець у частині третій статі 151 КАС України визначив, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої цієї статті).

Зі змісту позовних вимог видно, що позивач оскаржує в частині наказ відповідача від 24.03.2023 №81, яким його призвано у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас забезпечити позов позивач просить шляхом зобов`язання відповідача не переводити його в іншу військову частину, залучати до виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій, а залишити проходити військову частину в пункті (місці) постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто фактично представник позивача просить заборонити відповідачу вчиняти дії щодо переведення позивача в іншу військову частину та щодо залучення його до виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій.

Ревізуючи такий спосіб забезпечення позову на відповідність вимогам процесуального закону, суд звертає увагу на те, що оскаржений в межах цієї справи наказ відповідача не стосується ні переведення позивача в іншу військову частину, ні залучення позивача до виконання обов`язків військової служби в зоні бойових дій. Такий наказ, як встановлено вище, стосується лише призову позивача під час мобілізації під час воєнного стану.

Наведені обставини вказують на те, що сторона позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу вчиняти дії, що не випливають з оскарженого рішення, що прямо заборонено пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України.

Таким чином, обраний стороною позивача спосіб забезпечення позову не є можливим до застосування за такого змісту позову, що вказує на безпідставність заяви позивача про забезпечення позову та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.