Справа № 280/967/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Справа № 280/967/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (далі - позивач) до Запорізької митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112070/2022/000009/1 від 15.12.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112070/2022/000165 від 15.12.2022, прийняту Запорізькою митницею.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 19591,08 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що із рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення не погоджується та вважає їх такими, що суперечать діючому законодавству України, оскільки на підтвердження митної вартості товару декларантом надано до митного органу документи, передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

14.03.2023 позивачем надано до суду клопотання про долучення доказів, а саме виправлену копію контракту №ЗОЗ/2021/787.

11.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Запорізька митниця вважає, що винесла законні та обґрунтовані Рішення про коригування митної вартості товарів та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (що оскаржуються). Позовні вимоги відповідач заперечує, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митницею здійснено всі митні формальності відповідно до Порядку № 631, норм ст.ст. 53, 54, 55, 58, 256 Митного кодексу України. Про причини, обставини прийняття рішення про коригування митної вартості, що оскаржується, які сумніви виникли у правильності визначення митної вартості товарів, чому заявлена митна вартість не може бути визнана, послідовність застосування методів визначення митної вартості після проведення процедури консультацій між органом доходів і зборів та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, джерела використаної інформації, митницею зазначено досить повно та обґрунтовано в гр. 33 оскаржуваного рішення, що підтверджується матеріалами справи. Посадова особа митниці при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, заявлених позивачем, діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Оскільки митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, вимога позивача про стягнення судового збору з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань є необґрунтованою та суперечить ст. 139 КАС України. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Між Приватним акціонерним товариством «Запоріжвогнетрив» та компанією INDEPENDENT MINERAL DISTRIBUTORS (PROPRIETARY) LIMITED, Південна Африка, (далі - Постачальник), укладений зовнішньоекономічний договір - Контракт № ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021 р. (далі Контракт) на поставку сировини для виготовлення вогнетривких виробів (Ресурси). Відповідно до п. 2.1. Контракту номенклатура, вартість та кількість ресурсів визначаються у специфікаціях до Контракту. Розділом 3 Контракту передбачено, що умови поставки визначаються у специфікаціях. Згідно з п. 1 Доповнення № 4 до Контракту № ЗОЗ /2021/787 від 04.10.2021 р. (Додаток) Постачальник передає, а Покупець приймає та оплачує наступні ресурси: хромова руда ливарного сорту, походження ЮАР, у кількості 540 тон, вартість якої складає 415 доларів США + Х за 1 тону (Товар) де Х вартість фрахту та страхування, яку Постачальник погоджує з Покупцем протоколом погодження цін. Приблизна вартість ресурсів за специфікацією склала 224 100, 00 доларів США, при цьому ціна ресурсів не включає витрати на фрахт (транспортні витрати) та страхування. Відповідно до п. 2 Додатку ціна ресурсів визначається на умовах поставки FOB Дурбан відповідно до міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Після узгодження вартості фрахту з ПРАТ «Запоріжвогнетрив» на момент відвантаження можлива доставка на умовах CIF Гданськ (Польща) або Констанца (Румунія). На виконання умов п. 2 Додатку укладено та підписано Протокол погодження цін № 1 до Додатку № 4 від 03 серпня 2022 р. до Контракту № ЗОЗ /2021/787 від 04.10.2021 р., в якому сторони Контракту дійшли згоди щодо обсягу та вартості кошторисних Ресурсів згідно з Додатком до Контракту в таких обсягах: за кількість 540 тон ціна за одиницю на умовах поставки CIF Констанца (Румунія), буде 491,48 доларів США за тону шляхом розрахунку 415+Х=491,48 доларів США за тону де Х 76,48 доларів США за тону ціна фрахту і страхування, узгоджена сторонами у валюті USD США за тону.

Після повідомлення Постачальника про навантаження судна у порту Кейптаун 07.10.2022 року ПРАТ «Запоріжвогнетрив» почав процес пошуку шляхів вивантаження Товару з борту судна та перевантаження у порту Констанца (Румунія) для подальшого транспортування у порт Ізмаїл (Україна). Укладений Додаток № 12 від 02.11.2022 р. до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.07.2021 із ТОВ «ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТІК» (Експедитор).

Відповідно до п. 1. Додатку № 12 від 02.11.2022 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.07.2021 Експедитором Замовнику буде надано транспортно-експедиторські послуги на доставку вантажів у морських контейнерах. Організація вивантаження контейнерів з борту судна, розміщення вантажу на складі порту Констанца, Румунія, комплекс ТЕО, оформлення транзитної митної декларації, навантаження на баржу, доставка морським транспортом за маршрутом Констанца, Румунія - Ізмаїл, Україна, вивантаження з борту судна, розміщення на складі порту Ізмаїл, Україна, комплекс ТЕО, навантаження по два контейнери на залізничні 60-ти футові платформи дверима всередину, доставка залізничним транспортом за маршрутом: Ізмаїл- ст. Запоріжжя - Ліве, за ціною 3 750,00 Доларів США за контейнер (п. 1.1. Додатку № 12 від 02.11.2022 р.).

ПРАТ «Запоріжвогнетрив» оформлена ПМД № 22UA00U6 від 11.11.2022.

Після прибуття Товару у порт Ізмаїл 12.11.2022 Експедитором ПРАТ «Запоріжвогнетрив» виданий наряд на навантаження контейнерів із Товаром на залізничний транспорт № 97 від 14.11.2022 р. Товар навантажений на залізничний транспорт у м. Ізмаїл 22.11.2022р. та надійшов до м. Запоріжжя 29.11.2022. Листом № 23-1743 від 29.11.2022 ПРАТ «Запоріжвогнетрив» звернувся до митного посту «Запоріжсталь» Запорізької митниці з проханням надати дозвіл на випуск товарів за ПМД № 22UA00U6 від 11.11.2022 (строк дії до 24.04.2023) для використання за призначенням у безперервному виробництві, після виконання в установленому порядку процедур, пов`язаних з контролем за доставкою таких товарів, та здійснення передбачених статтею 319 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідних видів контролю. Після проведення необхідних видів контролю Запорізька митниця надала дозвіл на випуск товару.

З метою митного оформлення випущеного Товару Запорізький митниці подано електронну митну декларацію № 22UA89U9 від 05.12.2022 в цій декларації зазначено, що товар, а саме: «Хромова руда, ливарний сорт 540 т., партія Е13679, Технічні показники, %: Cr2O3- 46,65; SiO2- 0,37; Al2O3- 14,71; MgO- 9,71; FeO- 25,73; CaO- 0,07. Розмір - 1мм 99,99%. AFS- 45,83. Вологість, %: 2,10. Пакування: 540 біг-бегів. Призначається для виробництва вогнетривкої продукції» надійшов на митну територію України за умовами зовнішньоекономічного контракту ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021 р. на підставі комерційних та товаросупровідних документів. Згідно графи 22 та 42 митної декларації ціна товару складає 265 399,20 доларів США. В графі 45 визначений розмір митної вартості товару в гривні, який склав 11 753118,79 грн.

На підтвердження митної вартості товару декларантом надано до митного органу документи: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 05.10.2022 р.; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 13679 від 05.10.2022 р.; Коносамент (Bill of lading) № 12 від 10.11.2022 р.; Коносамент (Bill of lading) № 221504085 від 07.10.2022 р.; Навантажувальний документ - Наряд № 97 від 14.11.2022 р.; Супровідний документ TI (Dispatch note model TI) 22ROCT41 від 10.11.2022 р.; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № JB-22-146067 від 10.10.2022 р.; Декларація про походження товару (Declaration of origin) № 13679 від 05.10.2022 р.; Залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 42094516 від 22.11.2022 р.; Рахунок-фактура № А008964 від 11.11.2022 р. до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.07.2021 р.; Страховий поліс № 12596 від 05.10.2022 р.; Контракт (Зовнішньоекономічний договір) № ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021 р.; Доповнення (Специфікація) № 4 від 03.08.2022 р. до Контракту № ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021 р.; Протокол погодження цін до Доповнення № 4 (Додатку № 4) від 03.08.2022 р. до Контракту № ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021 р.; Договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.07.2021 р.; Додаток № 12 від 02.11.2022 р. до договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.07.2021 р.; Звернення № 23-1743 від 29.11.2022 р.

Митною службою прийнято рішення про коригування митної вартості № UA112070/2022/000009/1 від 15.12.2022, яким збільшено митні платежі, що були визначені ПРАТ «Запоріжвогнетрив» при митному оформленні та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112070/2022/000165 від 15.12.2022.

У рішенні зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме:

1. В Інвойсі № Е 13679 від 05.10.2022 зазначено "07 Days from arrival at port of discharde" та згідно п.7 Додатку № 4 від 03.08.2022 до контракту від 04.10.2021 № 303/2021/787 «оплата 100% при доставці протягом 7 календарних днів після прибуття в порт призначення. Документи, які підтверджують факт оплати не надані, чим порушені вимоги пункту 4 частини другої статті 53 МК України.

2. Відповідно до відміток на коносаменті № 221504085 штамп ПМК Одеської митниці - 22.11.2022, а доданий до МД Наряд № 97 на завантаження товару з судна на залізничний транспорт датовано 14.11.2022 - датою, яка передує надходженню товару на митну територію України.

05.12.2022 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

15.12.2022 декларантом для підтвердження заявленої митної вартості додатково надано наступні документи:

1. Виписка з оборотно - сальдової відомості від 06.12.2022 б/н.

2. Інформаційний лист від 06.12.2022 № 14-01.

3. Лист провідного економіста БМОтаЛ ПрАТ «Запоріжвогнетрив» від 15.12.2022 №23-1757.

До додатково наданих документів встановлено наступні зауваження:

1. Оборотно - сальдова відомість від 06.12.2022 б/н лише відображає рух коштів на рахунках підприємства та не підтверджує рух валюти від покупця до продавця.

2. Відповідно до наданих до митного оформлення документів товар надійшов в Україну 14.11.2022, штамп «ПМК» Одеської митниці від 22.11.2022 свідчить про день оформлення товару на перевезення до Запорізької митниці. На 15.12.2022, дату листа підприємства № 23-1757, враховуючи договірні умови оплати (згідно п.7 додатку № 4 від 03.08.2022 до контракту від 04.10.2021 № 303/2021/787 «оплата 100% при доставці протягом 7 календарних днів після прибуття в порт призначення), платежі за товар мали бути сплачені. При цьому банківських платіжних документів, що стосуються товару не надано. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МК України).

15.12.2022 особа, уповноважена на роботу з митницею відмовилась від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст.53 МК України, зокрема надана відповідь наступного змісту «ніякі інші додаткові документи до 22UA89U9 від 05.12.2022 надалі не будуть надані згідно ч.3 ст.53 МК України».

Посадовою особою митниці проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4 статті 57 МК України. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); специфікацій, прайс-листів виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59, 60 МК України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 МК України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними Принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МК України використана наявна у митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей з розрахунку для товару «Хромова руда, ливарний сорт» - 0,85 USD/кг за МД від 30.08.2022 № UA112070/2022/004174, № UA112070/2022/004173. Відповідно до вимог частини 3 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа має право: а) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: - у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; - у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митними органами відповідно до частини сьомої статті 55 МК України; б) оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митного органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

МК України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (далі - ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, про що вказано в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 по справі № 826/18258/13-а.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно зі ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з п.2 ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: «Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59, 60 МК України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 МК України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними Принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МК України використана наявна у митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей з розрахунку для товару «Хромова руда, ливарний сорт» - 0,85 USD/кг за МД від 30.08.2022 № UA112070/2022/004174, № UA112070/2022/004173.»

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли сумніви щодо достовірності вартості заявленого до митного оформлення товару, з наступного.

Митним органом зазначено про такі недоліки, в Інвойсі № Е 13679 від 05.10.2022 зазначено "07 Days from arrival at port of discharde" та згідно п.7 Додатку № 4 від 03.08.2022 до контракту від 04.10.2021 № 303/2021/787 «оплата 100% при доставці протягом 7 календарних днів після прибуття в порт призначення. Документи, які підтверджують факт оплати не надані, чим порушені вимоги пункту 4 частини другої статті 53 МК України.

Суд зазначає, що позивачем до митного оформлення надано виписку з оборотно-сальдової відомості б/н від 06.12.2022р, яка містить інформацію про сальдо на початок і на кінець періоду та обороти по дебету і кредиту за контрагентом, перед Постачальником на даний період наявна кредиторська заборгованість, тобто оплату за Товар, який надійшов на умовах поставки CIF ще не проведено.

Стосовно посилань митного органу на те, що «відповідно до відміток на коносаменті № 221504085 штамп ПМК Одеської митниці - 22.11.2022, а доданий до МД Наряд № 97 на завантаження товару з судна на залізничний транспорт датовано 14.11.2022 - датою, яка передує надходженню товару на митну територію України», позивачем у зверненні від 15.12.2022 повідомлено: наряди на завантаження створюються після прибуття судна в порт, у даному випадку Наряд № 97 датований 14.11.2022 - дата вивантаження судна. Штамп ПМК Одеської митниці - 22.11.2022 на усіх документах - дата оформлення контейнерів у митниці та відправлення залізницею з порту до отримувача вантажу.

Суд вказує, що зазначена обставина жодним чином не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Крім того, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Митний орган тільки зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надано документальне обґрунтування формування митної вартості з урахуванням її числових значень.

Але позивач надав митниці всі документи, які були у нього в наявності.

Аналіз норм МК України дозволяє стверджувати, що вищенаведеними нормами законодавець встановив загальний перелік документів, які можуть бути витребувані митним органом для перевірки правильності визначення складових митної вартості товару і її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребувати всі перелічені документи - які саме документи витребувати, митний орган повинен вирішувати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик товару, що декларується.

Суд вважає необґрунтованим використання наявної у митниці інформації щодо раніше визнаних митних вартостей з розрахунку для товару «Хромова руда, ливарний сорт» - 0,85 USD/кг за МД від 30.08.2022 № UA112070/2022/004174, № UA112070/2022/004173, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності інших раніше визначених митних вартостей такого товару, митницею не було зазначено фізичних характеристик, якості та репутації на ринку, країни виробництва та виробника товару, імпортованого за МД від 30.08.2022 № UA112070/2022/004174, № UA112070/2022/004173.

Сам по собі факт відмінності ціни, яка наводиться декларантом від ціни наявної у базах митного органу, а саме наявної інформації щодо раніше визнаних митними органами митних декларацій на аналогічні товари, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів і в господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

При розгляді адміністративної справи № 826/12037/17 Верховним Судом в постанові від 27 листопада 2018 року висловлена правова позиція про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу даних про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У постанові від 23.07.2021 року у справі № 820/3979/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Оскільки оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, вимогу про визнання її протиправною правомірно визнано судами обґрунтованою».

З урахуванням того, що причини відмови, викладені в оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є аналогічними причинам, викладеним в рішенні про коригування митної вартості товарів, така картка також має протиправний характер та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 19591,08 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112070/2022/000009/1 від 15.12.2022.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112070/2022/000165 від 15.12.2022, прийняту Запорізькою митницею.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19591,08 грн. ( дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одну гривню вісім коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» (Північне шосе/вул.Теплична, буд.22Б/1, м.Запоріжжя, 69106; ),

Відповідач - Запорізька митниця (вул. Синенка Сергія, буд. 12, м.Запоріжжя, 69041; ).

Повне судове рішення складено 11.04.2023.

Суддя Б.В. Богатинський