Справа № 120/10527/22
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 квітня 2023 р. Справа № 120/10527/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач 1), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач 2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , позивач 3) , ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 , позивач 4), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_8 , позивач 5), ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 , позивач 6), ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 , позивач 7) до Калинівської міської ради Вінницької області (далі Калинівська міська рада Вінницької області, відповідач) із позовом, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення №3563 від 21.01.2022 р. 18 сесії 8 скликання про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати надати дозволи на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2, 00 га , на кожного окремо, на території Калинівської ОТГ (за межами населеного пункту м. Калинівка) , кадастровий номер :01:001:0100.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що відмова в наданні дозволів є безпідставною, оскільки відповідачем лише включено земельну ділянку до переліку таких, що виставляється на земельні торги. Однак, інших заходів зокрема щодо передачі в оренду таких ділянок здійснено не було, в тому числі на момент прийняття спірних рішень.

Ухвалою від 09.01.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Дана ухвала направлена до електронного кабінету відповідача 10.01.2023 р., однак письмової позиції стосовно заявлених вимог до суду не надійшло.

20.03.2023 р. ухвалами суду витребувано докази та залишено без руху вимоги в частині позивачки ОСОБА_6 .

Ухвалою від 28.03.2023 р. продовжено розгляд справи в частині вимог заявлених ОСОБА_6

11.04.2023 р. ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строків звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

31.12.2021 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали колективне звернення до Калинівської ОТГ із проханням надати дозволи на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2, 00 га, на кожного окремо, на території Калинівської ОТГ (за межами населеного пункту м. Калинівка), кадастровий номер :07:001:0100.

За наслідком розгляду поданого клопотання Калинівською міською радою прийнято рішення №3563 від 21.01.2022 р., яким відмовлено в наданні дозволу з підстав не відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно правових актів згідно ст. 118 ЗК України.

Не погоджуючись із цим рішенням , позивачі звернулись до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За приписами п."б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Пунктом "б ч.1" ст.121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У частинах першій та другій статті 116 ЗК України закріплено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст.116 ЗК України).

Ч. 6 ст. 118 ЗК України регламентовано, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Аналіз норм ч.ч. 6-7 ст.118 ЗК України дає підстави для висновку, що з метою реалізації права на отримання земельної ділянки, зацікавлена особа повинна звернутися із клопотанням до компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування (у відповідності до повноважень, якими вони наділені статтею 122 ЗК України) із урахуванням правового режиму (форми власності) бажаної земельної ділянки. Наведене законодавче регулювання обумовлено розмежуванням компетенції між органами державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності.

Зокрема, згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі Закон N 280/97-ВР).

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону N 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до статті 59 Закону N 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить із наступного.

Ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ч.5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

На думку суду, оскаржуване рішення прийнято без врахування розтлумачених критеріїв.

Так, як з`ясовано зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою слугувала не відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно правових актів згідно ст.. 118 ЗК України. При цьому в рішенні відсутні будь-які обґрунтування, яким саме вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно правових актів згідно ст.. 118 ЗК України не відповідає земельна ділянка , яку бажають отримати позивачі у власність.

Окремо суд вказує, що ухвалою від 20.03.2023 р. витребувано у відповідача та зобов"язано надати до 31.03.2023 р. докази включення земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0100 до переліку таких, що виставляються на земельні торги та направлення і отримання рішення №3563 від 21.01.2022 р. позивачами.

Ухвала отримана відповідачем 27.03.2023 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення рішення, однак станом на 12.04.2023 р. відповідні докази суду не надано, як і не надіслано пояснення із причинами не надання таких.

Відповідно до частини дев"ятої статті 80 КАС України,у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Керуючись процитованою нормою, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Окремо надаючи оцінку доводам позивачів про щодо можливості включення земельної ділянки до переліку вільних ділянок, право оренди на які виставлятимуться на земельні торги, суд вважає за необхїдне вказати наступне.

Процедура продажу земельних ділянок державної та комунальної власності та прав на них на земельних торгах передбачена гл. 21 ЗК України "Продаж земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах" (ст. 134-139).

Згідно вказаних норм можна виділити наступні етапи земельних торгів:

- добір земельних ділянок для продажу;

- підготовка лотів до земельних торгів;

- проведення торгів та встановлення їх результатів;

- оприлюднення інформації про проведені торги.

В силу положень ч. 4 ст.136 ЗК України, проведення земельних торгів щодо земельних ділянок або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються:

а) виготовлення, погодження та затвердження у встановленому законодавством порядку документації із землеустрою у випадках, визначених цим Кодексом;

б) стартова ціна лота;

в) строк, інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування нею на земельних торгах, обмеження у використанні земельної ділянки;

г) відомості про особу, уповноважену організатором земельних торгів на укладення (підписання) договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги;

ґ) проект договору купівлі-продажу, оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки.

Частиною 5 ст. 136 ЗК України визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Водночас, є помилковими твердження відповідача, що саме віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності право оренди на які виставляється на земельні торги є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, з огляду на наступне.

Заборона відчужувати та надавати у користування земельні ділянки розпочинається не з моменту включення цієї ділянки до переліку земельних ділянок, а саме з моменту, коли конкретна земельна ділянка або права на неї вже виставлені на земельні торги.

Сам лише факт прийняття рішення про включення земельної ділянки в перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги, не є самостійною підставою для заборони їх відчужувати та надавати у користування.

Також згідно ч.1 ст.136 ЗК України, підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає:

а) виготовлення та затвердження у встановленому законодавством порядку документації із землеустрою (у разі формування земельної ділянки, зміни цільового призначення земельної ділянки та в разі, якщо відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру);

б) державну реєстрацію земельної ділянки;

в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку;

г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї;

ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків проведення земельних торгів щодо набуття права оренди земельної ділянки;

д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки;

е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим, ніж розмір орендної плати, визначений Податковим кодексом України, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь - не може бути меншим 7 відсотків їх нормативної грошової оцінки;

є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок;

ж) визначення дати проведення земельних торгів.

Один лот складається виключно з однієї земельної ділянки або прав на неї (ч. 2 ст. 136 ЗК України).

Відтак, саме після закінчення етапу із підготовки лоту до торгів та вчинення всіх вище перерахованих дій, зокрема, визначення дати та місця проведення земельних торгів, на думку суду, можна стверджувати, що земельна ділянка виставлена на торги та відповідно діє заборона на відчуження, передачу в заставу та надання у користування. Проте жодних доказів щодо проведення/призначення торгів, включення земедбної ділянки до переліку тих, право на які виставлятиметься на торги - відповідачем не надано .

Відповідна позиція щодо торгів викладена в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 р. у справі № 120/8552/22.

А отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині відмови позивачам в наданні дозволу є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку вимозі про зобов`язання відповідача надати дозвіл, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі повноваження щодо надання дозволу на розробку технічної документації чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.11.2020 у справі №2240/3066/18, від 05.03.2019 у справі №2040/6320/18, від 29 вересня 2020 року по справі №814/2221/17, від 17 лютого 2021 року справа № П/811/397/18.

Водночас, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2019 року у справі №0640/4434/18, від 12 вересня 2019 року у справі №0640/4248/18, від 28 лютого 2020 року у справі №806/3304/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 826/25472/15.

Враховуючи, що відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку документації з підстав, які не передбачені законом, суд доходить до висновку, що в даному випадку ефективним способом захисту прав, інтересів позивачів є зобов`язання відповідача надати дозволи на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2, 00 га , на кожного окремо, на території Калинівської ОТГ (за межами населеного пункту м. Калинівка) , кадастровий номер :07:001:0100.

При цьрму, суд вказує, що в прохальній частині допущено описку в кадастровому номері земельної ділянки :07:001:0100. вказано :01:001:0100, відтак дозвола слід видати на земельну ділянку із кадастровим номером :07:001:0100.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір який підлягав сплаті та сплачений в сумі 992, 40 грн.

Додатково суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Судом враховується, що у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/202 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відтак, враховуючи, що відповідач є органом місцевого самоврядування, що залучений до реалізації та здійснення передбачених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходів і повноважень воєнного стану, пріоритетними при проведенні пленарних засідань Ради є заходи спрямовані на забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави. А тому, в період дії воєнного стану покладення на відповідача обов`язку по розгляду клопотання позивача у бажаний для позивача спосіб (на першій черговій сесії), суперечитиме принципу пропорційності.

Законом України від 24.03.2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 року, внесені зміни до ЗК України.

Так, вказаним законом р. X Перехідні положення ЗК України доповнено п. 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земель комунальної власності.

Тому, положення Закону від 24.03.2022 року № 7178, який повинен застосовуватися органом місцевого самоврядування при розгляді ініційованого позивачем земельного питання, виключатиме позитивне вирішення клопотання позивача під час дії воєнного стану.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про існування обставин, що унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в зобов`язальній частині, а тому відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України дають підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до усунення таких обставин.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Калинівської міської ради №3563 від 21.01.2022 р. 18 сесії 8 скликання про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Калинівську міську раду Вінницької області надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозволи на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2, 00 га , на кожного окремо, на території Калинівської ОТГ (за межами населеного пункту м. Калинівка) , кадастровий номер :07:001:0100.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Стягнути на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_7 ) сплачений судовий збір 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської міської ради Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ).

Позивач 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2 ).

Позивач 3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 ).

Позивач 4: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_4 ).

Позивач 5: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_5 ).

Позивач 6: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_6 ).

Позивач 7: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_7 ).

Відповідач : Калинівська міська рада Вінницької області (пров. Нестерчука, 47, м. Калинівка, Вінницька область, ).

Повний текст рішення сформовано 12.04.23 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна