Справа № 823/900/16
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року справа № 823/900/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Бреус В.В.,

представника позивача Бойка Є.Г. (згідно з ордером),

представника відповідача Левенець А.М. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

На підставі постанови від 25 листопада 2022 року Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень (далі - ППР) від 25.04.2016 №, № та № надійшла 06.12.2022 адміністративна справа №823/900/16 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» (до перейменування - СТОВ "ПАЛЬМІРА") (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул.Обухова, 52/3; ) (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (до заміни - ГУ ДФС України у Черкаській області) (18001, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; (далі - відповідач).

У вказаній частині позовні вимоги обґрунтовані не погодженням позивачем зі вказаними в акті податкової перевірки порушеннями та відповідним коригуванням його податкових зобов`язань з ПДВ. Зокрема, стверджує, що правочини з нерезидентом - компанією «Geosys SAS» (Франція) звільнені від оподаткування податком на додану вартість (далі - ПДВ), оскільки стосуються доступу до інтернет-ресурсів, які він використовує у власній господарській діяльності, про що формуються звіти. Решта стосуються ПДВ, яким позивач має право користуватися як виробник сільськогосподарської продукції, за безпідставного неврахування факту перерахування на спеціальний рахунок ПДВ значно більшої спірним донарахуванням сум коштів.

За результатом автоматизованого розподілу вказана справа передана для розгляду судді Бабич А.М.

Ухвалою від 07 грудня 2022 року суд прийняв до свого провадження адміністративну справу №823/900/16 в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР) від 25.04.2016 №, № та № та призначив підготовче засідання на 22 грудня 2022 року об 11 год 00 хв.

Ухвалою від 05 січня 2023 року суд продовжив на 30 днів строк підготовчого провадження.

06.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив продовжити строк для надання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що не допустив порушень вимог закону та виніс ППР за виявлені податкові порушення позивача. Зокрема, позивач не нарахував та не сплатив податкові зобов`язання з ПДВ у правовідносинах з компанією «Geosys SAS» з отриманих послуг. Перевіркою встановлено також заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 77156 грн взяттям непідтвердженого податкового кредиту, у т.ч. за липень 2013 року на суму 20174грн, за вересень 2014 року на суму 15780грн, за липень 2015 року на суму 22328грн, за жовтень 2015 року на суму 18874грн, завищення податкового кредиту на суму 97090грн, у т.ч. за червень 2013 року на суму 3487грн, за серпень 2014 року на суму 1530грн, за січень 2015 року на суму 76714грн, за вересень 2015 року на суму 14859грн, за листопад 2015 року на суму 500грн у взаємовідносинах з: ПП «Максимум» (код 30011121) за червень 2013 року на суму 2800грн, ТОВ «Мотофокс» (код 37508968) за червень 2013 року на суму 687грн, ТОВ «Ойл Груп ЛТД» (код 31485605) за серпень 2014 року на суму 1530грн, ТОВ «Агрозахист Донбас» (код 300485705) за січень 2015 року на суму 76714грн, ТОВ «Профімтекс» (код 37900725) за вересень 2015 року на суму 13617грн, ТОВ «Тайтен Машинері Україна» (код 38379774) за вересень 2015 року на суму 1242грн, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вересень 2015 року на суму 500грн. Позивач не заперечує обставини завищення податкового кредиту. Відповідно до узагальнюючої податкової консультації за зниження податкових зобов`язань у спеціальній декларації до платника застосовуються штрафні санкції, встановлені п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

6 березня 2023 року усною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті у відкритих судових засіданнях.

Представники сторін підтримали свої заяв по суті та просили їх задовольнити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Посадові особи відповідача провели документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 до 31.12.2015, про що склали акт від 11.04.2016 №17/23-00-22-0105/1/25207363 (далі - Акт).

За наслідками перевірки відповідач прийняв ППР від 25.04.2016: №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №.

Позивач оскаржив їх до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 03.06.2016 №12259/6/99-99-11-01-01-25 скасовано ППР № та №. Натомість винесені ППР від 24.06.2016 № та №. В іншій частині вказані вище ППР залишені без змін.

Тому позивач звернувся в суд для їх оскарження в цій справі.

Постановою від 09.11.2016, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, Черкаський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково. Скасував ППР №. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Розглянувши касаційну скаргу, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виніс постанову від 22.11.2022. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року скасував в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування ППР №. Ухвалив у цій частині нове рішення, а саме скасував ППР №. Вказані постанову Черкаського окружного адміністративного суду та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування ППР №, № та № скасував, а справу направив у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті рішення судів залишив без змін.

У мотивувальній частині вказаної постанови Верховний Суд з приводу підстав для направлення на новий розгляд зауважив, що суди не навели відповідних законодавчих норм, не встановили обставин справи та не виклали мотивів, за яких вони дійшли переконання про правильність зафіксованих в акті перевірки порушень.

Для усунення недоліків первісного судового розгляду справи суд, вирішуючи у вказаній частині спір установив.

ППР № відповідач зменшив суму бюджетного відшкодування ПДВ на 25217,50грн (завищення на 20174грн, штрафна санкція 5043,50грн), що виникло внаслідок не декларування податкового зобов`язання з ПДВ за серпень 2013 року у сумі 20174грн за отримані від компанії «Geosys SAS» (Франція) послуги доступу до користування системою моніторингу AgriQuestTM Classic.

ППР № відповідач зменшив розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2015року на 32298грн не нарахування позивачем податкового зобов`язання з ПДВ за отримані від компанії «Geosys SAS» (Франція) послуги доступу до користування системою моніторингу AgriQuestTM Classic.

ППР № донараховано податкове зобов`язання з ПДВ у сумі 253496,25грн (основне зобов`язання 202797грн, штрафна санкція - 50699,25грн). Основне зобов`язання обчислене за такі порушення:

1) за звітний період вересень 2014 року сума податкового зобов`язання 19725грн (основне 15780грн, штрафна санкція 3945грн) за не нараховане податкове зобов`язання на вартість наданих компанією «Geosys SAS» (Франція) послуг доступу до користування системою моніторингу AgriQuestTM Classic;

2) за звітний період квітень 2015 року сума податкового зобов`язання 81335грн (основне 65068грн, штрафна санкція 16267грн), з якої основне за стверджувані порушення:

2800грн - включення до складу податкового кредиту ПДВ з ПП «Максимум» (), не підтверджений податковими накладними (далі - ПН) (згідно з Актом включено до складу податкового кредиту за червень 2013 року (податкова декларація від 19.07.2013 №) та повторно до складу податкового кредиту за грудень 2013 року (податкова декларація від 20.01.2014 №);

687грн - включення до складу податкового кредиту ПДВ щодо взаємовідносин з ТОВ «Мотофокс» (), не підтверджений ПН (згідно з Актом включено до складу податкового кредиту за червень 2013 року (податкова декларація від 19.07.2013 №) та повторно до складу податкового кредиту за липень 2013 року (податкова декларація від 20.08.2013 №37);

1530грн - включення до складу податкового кредиту ПДВ щодо взаємовідносин з ТОВ «Ойл Груп ЛТД» (), не підтверджений ПН (включено до складу податкового кредиту за серпень 2014 року ПДВ у сумі 4606,67грн. (податкова декларація від 22.09.2014 №), а в Єдиному реєстрі ПН (далі ЄРПН) за серпень 2014 року зареєстровано ПН з ПДВ у сумі 3076,67грн);

76714грн - не зменшено податковий кредит згідно зі складеним і зареєстрованим у ЄРПН розрахунком коригування кількісних та вартісних показників у взаємовідносинах з ТОВ «Агрозахист Донбас» ();

16663грн - заниження залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового звітного періоду;

3) за звітний період вересень 2015року сума податкового зобов`язання 10993,75грн (основне 8795грн, штрафна санкція - 2198,75грн) за не нарахування податкових зобов`язань на вартість наданих компанією «Geosys SAS» (Франція) послуг доступу до користування системою моніторингу AgriQuestTM Classic;

4) за звітний період листопад 2015року сума податкового зобов`язання 141442,50грн (основне 113154грн, штрафна санкція - 28288,50грн) за такі порушення:

13617грн - включення до складу податкового кредиту ПДВ у взаємовідносинах з ТОВ «Профімтекс» (), не підтверджений ПН (включено до складу податкового кредиту за вересень 2015 року ПДВ у сумі 20483,33 грн (податкова декларація від 20.10.2015 №), а в ЄРПН за вересень 2015 року ПН на загальну суму 41200грн, у т.ч. ПДВ 6866,66грн);

1242грн - не зменшено податковий кредит у взаємовідносинах з ТОВ «Тайтен Машинері Україна» () згідно з розрахунком коригування кількісних та вартісних показників до ПН за вересень 2015 року ПДВ (податкова декларація від 20.10.2015 №);

500грн - не зменшено податковий кредит щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно з його розрахунком коригування кількісних та вартісних показників до ПН за листопад 2015 року (податкова декларація від 21.12.2015 №);

97795грн - завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового звітного періоду (згідно з Актом не враховано зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, відповідно до уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок 28.08.2015 № на суму 1936 грн, від 28.09.2015 № на суму 69616грн, від 20.10.2015 № на суму 46025грн).

Для перевірки доказами вказаних обставин і фактів, оцінки заявлених доводів сторін в межах відповідно до вимог ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд урахував вимоги ст.19 Конституції України щодо обов`язку органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти виключно в межах повноважень, визначених законом.

Щодо ППР №, № та № - в частині (19725грн за вересень 2014року та 10993,75грн за вересень 2015року) спірних податкових зобов`язань позивача щодо правовідносин з компанією «Geosys SAS» (Франція) суд урахував таке.

Відповідно до п.5.3 ст.5 розділу І Податкового кодексу України (далі - ПК України) (тут і далі в редакції станом на дату формування позивачем податкової звітності з ПДВ) інші терміни, що застосовуються у ПК України і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Пунктом 44.1 ст.44 розділу ІІ ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 розділу ІІ ПК України

При цьому фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (пункт 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996).

Отже, платники податків при визначенні порядку оподаткування здійснюваних ними операцій повинні керуватися одним із основних принципів бухгалтерського обліку -превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми (стаття 4 Закону №996).

11 липня 2013 року між компанією «Geosys SAS» (Франція, 5 RUE DE Vidailan ВР 63388 31133 Балма Cedeх, Франція) та позивачем, як замовником, укладено контракт №1305/2550/IVY про передплату та надання прав на користування системою моніторингу AgriQuest™ Classic згідно з правилами надання таких послуг компанією Geosys. Замовник підписується, а компанія Geosys надає підписку на один рік, починаючи з 01 липня 2013 року до 30 червня 2014 року, на користування системою моніторингу AgriQuest™ Classic на всій території України. Веб платформа створена для моніторингу впливу погодних чинників на стан сільськогосподарських рослин. 12.06.2013 контрагенти підписали Додаткову угоду, якою доповнили мету Контракту наданням замовнику доступу до користування програмною продукцією системи вказаного моніторингу в режимі онлайн-сервісу. Строк дії контракту неодноразово продовжувався пролонгаціями: з 01 липня 2014 року до 30 червня 2015 року та з 01 липня 2015 року до 30 червня 2016 року.

Для підтвердження виконання цих умов складені акти приймання-передачі, копії яких долучені до матеріалів справи суду, відповідно до яких постачальник у 2013-2015 роках передав право на користування системою моніторингу, а замовник підтверджував обсяг, якість та вартість наданих послуг.

Згідно з вимогами ст.208 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку.

Якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов`язань декларації за відповідний звітний період.

Отримувач послуг прирівнюється до платника податку для цілей застосування правил цього розділу щодо сплати податку, стягнення податкового боргу та притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері оподаткування.

У п.180.2 ст.180 ПК України вказано, що особою, відповідальною за нарахування та сплату до бюджету податку на додану вартість у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.

Також пункт 190.2 ст.190 ПК України визначає, що для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком ПДВ, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов`язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

Пунктом 26-1 підрозділу 2 розділу XX ПК України передбачено тимчасово з 01 січня 2013 року до 01 січня 2023 року звільнення від оподаткування ПДВ операцій з постачання програмної продукції.

Для цілей цього пункту до програмної продукції відносяться:

результат комп`ютерного програмування у вигляді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп`ютерної програми (їх компонентів), а також у вигляді інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів;

криптографічні засоби захисту інформації.

З 01 січня 2018 року набрали чинності положення Закону України №2245-VIII від 07 грудня 2017 року, у зв`язку із чим для цілей наведеної вище норми до програмної продукції віднесено, окрім результату комп`ютерного програмування у виді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп`ютерної програми (їх компонентів), а також інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів, і доступ до них.

Отже, на час спірних правовідносин передумовою застосування наведеної вище пільги у виді звільнення від оподаткування ПДВ є вчинення суб`єктами господарювання операцій з постачання програмної продукції, зокрема, онлайн-сервісу. При цьому, поняття «постачання програмної продукції» в редакції норми пункту 26-1 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, що діяла до 31 грудня 2017 року, не включало доступ до онлайн-сервісу.

У постанові від 24 жовтня 2019 року у справі №820/4045/16 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого, якщо договір не передбачає передачі жодних прав власності на продукт - результат комп`ютерного програмування або передачі виключних майнових прав інтелектуальної власності на нього, а передбачає постачання програмної продукції та право на користування примірником програмного продукту, а не результатом комп`ютерного програмування, то звільнення від оподаткування операцій з постачання програмного забезпечення, передбачене пунктом 26-1 підрозділу 2 розділу XX ПК України, є безпідставним. Тобто, Верховний Суд у вказаному випадку розглядав програмну продукцію для цілей наведеної норми не як послугу, а як товар.

Тому отримання позивач у 2013-2015 роках від вказаної компанії послуг мало оподатковуватися ПДВ на загальних підставах, а отже, бути задекларованим у встановленому законом порядку.

Про відсутність підстав для звільнення вказаних операцій від оподаткування ПДВ вказав і Верховний Суд у мотивувальній частині постанови в цій справі, направляючи її на новий розгляд суду першої інстанції. Відповідно до ч.5 ст.353 КАС Україні висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Дослідженням податкової звітності позивача з ПДВ за спірний період суд встановив обґрунтованість твердження в Акті відповідача, що позивач податкові зобов`язання з ПДВ отриманих послуг від вказаної компанії не нарахував та не сплачував вважаючи, що такі господарські операції звільнені від оподаткування ПДВ. Зазначене впливає на розмір належного для декларування позивачем податкових зобов`язань з ПДВ та розрахунки з бюджетом, у т.ч. із-за задекларованого у вказані періоди від`ємного значення ПДВ та подання позивачем заяви про бюджетне відшкодування.

Так, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, відповідно до п.200.2 вказаної статті.

Вимоги пунктів 187.1 та 187.9 ст.187 ПК України передбачають, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Датою виникнення податкових зобов`язань виконавця довгострокових договорів (контрактів) є дата фактичної передачі виконавцем результатів робіт за такими договорами (контрактами).

Для цілей цього пункту довгостроковий договір (контракт) - це будь-який договір на виготовлення товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва та якщо договорами, які укладені на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапного їх здавання.

Згідно з п.200.3 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 вказаної статті ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку згідно з п.200.6 ст.200 ПК Україні може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Врахувавши зазначене в сукупності, суд дійшов висновку, оскільки позивач всупереч закону не задекларував податкові зобов`язання з ПДВ за рахунок вказаних правочинів з компанією «Geosys SAS» у серпні 2013 року (ПДВ в сумі 20174грн) подавши заяву на бюджетне відшкодування ПДВ, у грудні 2015 року (ПДВ у сумі 32298грн) декларуючи від`ємне значення ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, та за вересень 2014 року (ПДВ у сумі 15780грн) і вересень 2015року (ПДВ у сумі 8795грн), відповідач дотримався вказаних вимог закону, зменшуючи спірним ППР № відповідну суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 року, спірним ППР № зменшуючи на відповідний розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2014 року, та донарахуванням відповідної суми податкового зобов`язання з ПДВ у спірному ППР №.

Відповідно до підп.14.1.265 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) згідно з п.115.1 ст.115 ПК України застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Вказаної норми щодо обчислення розміру штрафу у вказаних ППР № та ППР № відповідач дотримався.

З огляду на вказане вище нормативне регулювання та підтвердження висновків Акту, суд дійшов висновку про правомірність зазначених вище спірних рішень та відсутність підстав для їх скасування в частині донарахувань за вказані господарські операції.

Щодо решти спірних податкових зобов`язань, визначених у ППР №.

Суд урахував відсутність у позовній заяві викладу обставин і обґрунтувань щодо врахованих для розрахунку вказаного ППР 16663грн - заниження залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового звітного періоду квітень 2015 року, та 97795грн - завищення за листопад 2015 року залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового звітного періоду (згідно з Актом не враховано зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, відповідно до уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок 28.08.2015 № на суму 1936 грн, від 28.09.2015 № на суму 69616грн, від 20.10.2015 № на суму 46025грн. Ці обставини підтверджуються відомостями дослідженою судом податкової звітності з ПДВ за вказаний період). Отже, такі обставини не є спірними для сторін. З огляду на вимоги ст.9 КАС України в цій частині позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню на вказані суми не підлягають. Крім того, їх правомірність обумовлена вимогами до п.200.4 ст.200 ПК України.

Податковою звітністю з ПДВ (томи 6-7) підтверджуються вказані в Акті обставини включення до складу податкового кредиту ПДВ щодо взаємовідносин з:

ТОВ «Мотофокс» () - 687грн, не підтвердженого ПН: включено ПН за червень 2013 року до складу податкового кредиту за червень 2013 року податковою декларацією від 19.07.2013 № та повторно до складу податкового кредиту за липень 2013 року податковою декларацією від 20.08.2013 №37;

ТОВ «Ойл Груп ЛТД» () -1530грн, не підтверджений ПН: (включено до складу податкового кредиту за серпень 2014 року ПДВ у сумі 4606,67грн. податковою декларацією від 22.09.2014 №, а в ЄРПН за серпень 2014 року зареєстровано ПН з ПДВ у сумі 3076,67грн; надано ПН за серпень 2014 року на ПДВ 4606,67грн);

ТОВ «Профімтекс» () включено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 13617грн, не підтверджений ПН (включено до складу податкового кредиту за вересень 2015 року ПДВ у сумі 20483,33 грн (податкова декларація від 20.10.2015 №), а в ЄРПН за вересень 2015 року ПН на загальну суму 41200грн, у т.ч. ПДВ 6866,66грн); ПН за вересень 2015 на ПДВ 20483,33грн). Бухгалтерською довідкою №ПС000000195 від 01.10.2015 позивач доводив коригування: зняття задекларованого податкового кредиту на суму 81700,00грн з ТОВ Профімтех згідно з договором від 12.01.2015 та взяття натомість на вказану суму за рахунок правочинів з ТОВ ТД Профімтех відповідно до договору від 01.07.2015 №15-07/15. Однак назви цих підприємств не відповідають назві та коду контрагента, щодо якого задекларований податковий кредит, та уточнюючі розрахунки податковому органу позивач не надав;

ТОВ «Тайтен Машинері Україна» () не зменшено податковий кредит на 1242грн з згідно з розрахунком коригування (зменшення вартості наданих послуг) кількісних та вартісних показників до ПН за вересень 2015 року ПДВ (податкова декларація від 20.10.2015 №, ПН за вересень 2015 року на ПДВ 8750,58грн);

ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не зменшено податковий кредит в сумі 500грн з згідно з його розрахунком коригування (зменшення на вказану суму коштів ПДВ наданих послуг) кількісних та вартісних показників до ПН за листопад 2015 року (податкова декларація від 21.12.2015 №).

Щодо подвійного взяття податкового кредиту за рахунок правочинів з ТОВ «Мотофокс» суд урахував, що позивач задекларував повну суму ПДВ як податковий кредит однієї ПН за червень і повторно липень відповідно 2013 року. Доводів, що це інша ПН щодо іншого правочину (поставки, послуг тощо), у позовній заяві не вказано та доказів суду не надано. Доказів реєстрації ПН від ТОВ «Ойл Груп ЛТД» на різницю задекларованого ПН, що становила 1530грн, також не надано. Зазначене доводить порушення наступних норм закону.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Податкова накладна згідно з п.201.4 ст.201 ПК України складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п.201.6 вказаної статті ПК України вона є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України ПН складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно з положеннями пункту 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Абзац дев`ятий пункту 201.10 ст.201 ПК України передбачав, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Оскільки встановлені обставини справи підтверджують порушення позивачем вказаних норм, спірні ППР про донарахування ПДВ у вказаних сумах за безпідставно задекларований податковий кредит за рахунок правочинів зі вказаними підприємствами правомірні. Доводи позивача про акумулювання сум ПДВ на спеціальний рахунок значно більшої спірним донарахуванням сум коштів не підтверджено доказами та не мають правового значення.

У частині щодо зменшення вартості наданих послуг зазначеними контрагентами-виконавцями (ТОВ «Профімтекс», ТОВ «Тайтен Машинері Україна», ФОП ОСОБА_1 ) відомості підтверджені їх відповідними розрахунками коригування. Позивач, у свою чергу, не зменшував вартість відповідного задекларованого податкового кредиту, що є порушенням наступних вимог закону.

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то згідно з підп.192.1.1 зазначеного пункту:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то на підставі підп.192.1.2.:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Згідно з п.192.3 ст.192 ПК України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, бухгалтерські довідки не є належним способом коригування задекларованого податкового кредиту для обставин зареєстрованого виконавцями розрахунків коригування, якими зменшено вартість наданих робіт, послу, товарів. Обов`язку відкоригувати відповідну раніше подану податкову звітність з ПДВ щодо вказаних вище правочинів позивач не дотримався. Обґрунтованих доводів щодо поважності тому причин у позовній заяві не зазначив.

Оскільки вказані висновки Акту підтверджені, ППР в частині донарахованих податкових зобов`язань на вказані суми коштів ПДВ та пропорційно застосований штраф 20% правомірні.

Щодо решти стверджуваних в Акті порушень позивача за звітний період квітень 2015 року суд з`ясував.

Зазначене в Акті порушення на суму 2800грн - включення до складу податкового кредиту ПДВ з ПП «Максимум» () ПН за червень 2013 року, не підтвердженого ПН, а саме включення до складу податкового кредиту за червень 2013 року податковою декларацією від 19.07.2013 № та повторно до складу податкового кредиту за грудень 2013 року податковою декларацією від 20.01.2014 №, спростоване під час судового розгляду цієї справи.

Зокрема, позивач підтвердив наявність двох платіжних доручень про сплату ним вказаному контрагенту двох однакових сум коштів, а саме по 16801,60грн, з якої 2800,27грн ПДВ для кожної: від 19.06.2013 №2141 та від 05.07.2013 №2356. Тобто, позивач мав 2 ПН (копії долучені до матеріалів справи суду) з однаковими сумами ПДВ, виписаних до двох платіжних доручень на однакову суму коштів, а отже, щодо різних правочинів. Отже, відомості Акту про подвійне включення однієї і тієї ж суми податкового кредиту спростоване, а донарахування спірним ППР ПДВ на вказану суму, у т.ч. обчислена з неї сума штрафної санкції протиправне.

З приводу вказаного в Акті порушення на 76714грн щодо ПН за січень 2015 року (ПДВ 76714,20грн), яке внаслідок відсутності дій позивача зі зменшення податкового кредиту згідно зі складеним і зареєстрованим у ЄРПН від ТОВ «Агрозахист Донбас» () розрахунком коригування кількісних та вартісних показників, суд встановив, що така ПН №112 від 20.01.2015 відповідно до поданого контрагентом позивача розрахунку коригування щодо договору від 13.03.2014 №39 не була позивачем підтверджена під час формування, що доведено відомостями електронного повідомлення про відхилення реєстрації ПН, мотивованого, що вказаного в ній договору не існує. Вказана ПН позивачем не зареєстрована. Розрахунком контрагент зняв такі відомості та задекларував підтверджену позивачем під час формування ПН від 20.01.2015 №149 до договору від 16.01.2015 №39 на вказану вище суму податкового кредиту.

Врахувавши вказані вище норми ПК України та ту обставину, що включення позивачем до складу податкового кредиту вказаного періоду не підтвердженої ним ПН від 20.01.2015 №112, не підтверджується відомостями додатку №5 до його податкової декларації з ПДВ, суд дійшов висновку, що у позивача не виник обов`язок у таких правовідносинах коригувати показники своєї раніше поданої звітності. Вказане порушення в Акті спростоване.

Оскільки таке порушення не підтверджене та є наслідком неповноти податкової перевірки відомостей задекларованої позивачем звітності, в цій частині донарахування протиправні і спірне ППР підлягає скасуванню в цій частині, у т.ч. пропорційно застосованій штрафній санкції.

Тому суд дійшов висновку, що ППР № на загальну суму 99392,50грн, з якої 79514грн основне зобов`язання, 19878,50грн штрафна санкція протиправні та підлягають скасуванню.

Отже, позовні вимоги обгрунтовані частково та підлягають задоволенню у вказаній вище частині.

Платіжним дорученням від 04.07.2016 №17599 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення позовною заявою в сумі 19048,37грн, що відповідає розміру за ставкою 1,5% від суми позовних вимог майнового характеру, визначеним Законом України «Про судовий збір» станом на 2016 рік. Зважаючи межі судового вирішення справи в частині нового розгляду, пропорційність задоволення позовних вимог в цій частині, відповідно до вимог ст.ст.132-139 КАС України на користь позивача наявні підстави стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1,5% від задоволених позовних вимог (99392,50грн) = 1490,89грн.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.04.2016 № на загальну суму 99392,50грн, з якої 79514грн основного зобов`язання, 19878,50грн штрафної санкції.

У задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 25.04.2016 № та № відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ КРАЙ» (19700, Черкаська обл., м.Золотоноша, вул.Обухова, 52/3; ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до окружного адміністративного суду в сумі 1490,89 (одну тисячу чотириста дев`яносто гривень вісімдесят дев`ять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.04.2023.