Справа № 320/11094/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року м. Київ 320/11094/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФРУТ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги і рішення про опис майна,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ФРУТ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій позивач просить суд:

- бездіяльність, яка виразались у не вчиненні дій по самостійному скасуванню автоматично сформованої податкової вимоги, та дії, які виразилися у направленні платнику податку податкової вимоги №0-2615 (форма «Ю») стосовно нарахування податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ «БЕСТ ФРУТ» на суму грошового зобов`язання 207435,70 гривень, вчинені Головним управління Державної податкової служби у місті Києві, а також Рішення №0-2615 про опис майна у податкову заставу від 28.03.2023, видане Головним управлінням ДПС у місті Києві визнати протиправними;

- податкову вимогу №0-2615 (форма «Ю») стосовно нарахування податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ «БЕСТ ФРУТ» на суму грошового зобов`язання 207435,70 гривень та Рішення №0-2615 про опис майна у податкову заставу від 28.03.2023 - скасувати.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить в порядку забезпечення позову на період здійснення судового провадження у справі за позовом ТОВ «БЕСТ ФРУТ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимог та рішення про опис майна:

- зупинити дію податкової вимоги №0-2615 (форма «Ю») стосовно нарахування податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ «БЕСТ ФРУТ» на підставі відомостей, що містяться в інтегрованій картці платника податків, станом на 28.03.2023, щодо наявності податкового боргу ТОВ «БЕСТ ФРУТ» у сумі 207435,70 гривень;

- зупинити дію Рішення №0-2615 про опис майна у податкову заставу від 28.03.2023;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки ТОВ «БЕСТ ФРУТ» інформацію про наявність податкового боргу у сумі 207435,70 гривень.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Заява про забезпечення позову подається, відповідно до частини 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною першою статті 152 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову ставка судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривень).

Тому, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 805,20 грн.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, обумовлено статтею 8 Закону України "Про судовий збір". Водночас підстави наведені у клопотанні позивача, не передбачені Законом України "Про судовий збір" як підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Суд встановив, що позивачем до заяви про забезпечення позову не додано квитанцію про сплату судового збору.

Тому, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам частини першої статті 152 КАС України.

Частиною сьомою статті 154 КАС України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, тому така заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 152, 153, 154, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали разом з заявою про вжиття заходів забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Я. В. Горобцова