Справа № 360/292/23
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/292/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну праву за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 28.03.2023 № 70978937,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.03.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100.00 грн у виконавчому провадженні ВП №70978937, відкритого за виконавчим листом №360/1593/22, виданим Луганським окружним адміністративним судом 24.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.02.2023 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №70978937 з примусового виконання виконавчого листа №360/1593/22, виданого 24.01.2023 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового підземного стажу період роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, здійснивши відповідний перерахунок пенсії з 08.09.2020, з врахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з виплатою заборгованості за цей період, з врахуванням фактично сплачених сум.

У відповідь на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головне управління листом від 13.02.2023 №1200-0304-8/2662 повідомило, що Головним управлінням на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 360/1593/22 у грудні 2022 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 08.09.2020 з зарахуванням до пільгового підземного стажу періоду роботи медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, з врахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Після проведення перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати в новому розмірі 6187,54 грн нараховано на виплатну відомість січня 2023 року.

Доплату по проведеному перерахунку за період з 08.09.2020 по 31.12.2022 обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Оскільки фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією Закону № 345 здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, суму доплати, що утворилась на виконання зазначеного рішення суду за період з 08.09.2020 по 31.12.2022, обліковано в управлінні, та внесено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється в межах відповідних бюджетних призначень за окремою бюджетною програмою в порядку черговості.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VІ (далі Закон № 345) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, чоловіки, не менш як 15 років за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 10 Закону № 345 визначено, що фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Головне управління вважає, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що на момент винесення постанови про накладення штрафу, Сєвєродонецька міська територіальна громада, де зареєстрований позивач, включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 16.01.2023 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

З огляду на положення пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404, станом на дату відкриття виконавчого провадження встановлено законодавчу заборону на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад Сєвєродонецького району, який внесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, та на території якого зареєстровано місцезнаходження боржника Головного управління.

На думку головного управління у відповідача не було фактичних підстав для накладення штрафу, оскільки не підтверджено існування (у сукупності) двох умов: невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання.

Зважаючи на вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вважає, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 28.03.2023 ВП № 70978937, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України.

07.04.2023 на офіційну електронну адресу суду від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 № 360/1593/22 про зобов`язання Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового підземного стажу період роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, здійснивши відповідний перерахунок пенсії з 08.09.2020, з врахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з виплатою заборгованості за цей період, з врахуванням фактично сплачених сум.

09.02.2023 державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70978937.

До державного виконавця надійшла відповідь боржника (лист від 13.02.2023 № 1200-0304-8/2662), якою, зокрема, повідомлено, що головним управлінням на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 360/1593/22 у грудні 2022 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 08.09.2020 з зарахуванням до пільгового підземного стажу періоду роботи медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, з врахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Після проведення перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати в новому розмірі 6187,54 грн нараховано на виплатну відомість січня 2023 року. Доплату по проведеному перерахунку за період з 08.09.2020 по 31.12.2022 обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищезазначене, 28.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100 грн, де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Щодо посилань позивача на приписи п. 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» відповідач повідомив, що виходячи зі змісту вищезазначеної норми, державний виконавець не має права відкривати виконавчі провадження, якщо він (або відділ в якому він працює) перебувають на території територіальної громади, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.10.2022 № 343/АГ «Про зміну місця розташування відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)» визначено з 17.10.2022 місцем розташування відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) таку адресу: 19000, Черкаська область, місто Канів, вулиця Олега Кошового, будинок 2. Оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена 28.03.2023, тобто, у м. Канів, територія якого не входить до переліку територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Тобто, на думку відповідача, на правовідносини, які є предметом судового розгляду, вищезазначена норма не розповсюджується.

Також відповідач зазначає, що у разі якщо місцезнаходженням органу державної виконавчої служби є територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в оточенні (блокуванні) та включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій, такий орган може змінити місцезнаходження на іншу територію України та здійснювати примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція цього органу державної виконавчої служби.

У разі визначення Міністерством юстиції України органу державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні), адміністратор автоматизованої системи виконавчого провадження на підставі письмового повідомлення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України забезпечує такому органу державної виконавчої служби доступ до виконавчих проваджень, які перебувають (перебували) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні).

Інформація про зміну місцезнаходження органів державної виконавчої служби або про визначення органу державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є тимчасово окупована територія України або територія, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в оточенні (блокуванні), публікується на вебсайті Міністерства юстиції України та вебсайтах міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України по мірі її оновлення.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції № 512/5 не містять заборони відносно вчинення виконавчих дій щодо боржників, зареєстрованих на території територіальних громад, визначених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309.

Таким чином, відповідач вважає, що встановлена законодавцем заборона відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пов`язана не з реєстрацією боржника на такій території, а із забороною саме виконавцям вчиняти виконавчі дії, перебуваючи на територіях, визначених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309.

Окрім того, в даному випадку юридична адреса боржника за виконавчим провадженням не є адресою його фактичного місцезнаходження, адже у такому випадку не було б можливим здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області своїх повноважень, зокрема, щодо часткового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 № 360/1593/22 в частині проведення перерахунку пенсії стягувачу та обліку доплати по проведеному перерахунку, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 13.02.2023 № 1200-0304-8/2662, підписаним заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, наявним у матеріалах виконавчого провадження.

За переконанням відповідача, накладаючи штраф постановою від 28.03.2023 на боржника, виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в заявах по суті справи зазначили про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 у справі № 360/1593/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Головного управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 періоду її роботи медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020 та нездійснення розрахунку розміру пенсії у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язано Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового підземного стажу період роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, здійснивши відповідний перерахунок пенсії з 08.09.2020, з врахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з виплатою заборгованості за цей період, з врахуванням фактично сплачених сум.

Відповідно до даних КП «ДСС» та Єдиного державного реєстру судових рішень рішення від 25.08.2022 у справі № 360/1593/22 набрало законної сили 22.11.2022.

24.01.2023 стягувачу видано виконавчий лист № 360/1593/22 про зобов`язання Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового підземного стажу період роботи ОСОБА_1 медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, здійснивши відповідний перерахунок пенсії з 08.09.2020, з врахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з виплатою заборгованості за цей період, з врахуванням фактично сплачених сум.

09.02.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70978937.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження боржник направив державному виконавцю лист від 13.02.2023 1200-0304-8/2662, з якого встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі №360/1593/22 Головним управлінням у грудні 2022 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 08.09.2020 з зарахуванням до пільгового підземного стажу періоду роботи медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, з врахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Після проведення перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати в новому розмірі 6187,54 грн. нараховано на виплатну відомість січня 2023 року. Доплату по проведеному перерахунку за період з 08.09.2020 по 31.12.2022 обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 07.12.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок з 08.09.2020. Після проведення перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати в новому розмірі складає 6187,54 грн.

28.03.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штрафу в розмірі 5100, 00 грн за невиконання судового рішення у справі № 360/1593/22.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 у справі № 360/1593/23 внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, реєстраційний номер 658860, що підтверджено витягом з Реєстру судових рішень.

Всі вище наведені обставини підтверджені наявними в матеріалах справи копіями відповідних документів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року в справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року в справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року в справі № 420/70/19.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що на виконання рішення суду по справі № 360/1593/22 ГУПФУ в Луганській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08.09.2020 з зарахуванням до пільгового підземного стажу періоду роботи медичною сестрою підземною з 24.03.2008 по 08.09.2020, з врахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Після проведення перерахунку пенсії розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 в новому розмірі 6187,54 грн нараховано на виплатну відомість січня 2023 року.

Доплату по проведеному перерахунку за період з 08.09.2020 по 31.12.2022 обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

На час винесення державним виконавцем постанови від 28 березня 2023 року ВП № 70978937 про накладення штрафу боржником рішення суду фактично не виконано, оскільки відсутня виплата ОСОБА_1 нарахованої на виконання рішення суду від 25.08.2022 у в справі № 360/1593/22 суми пенсії.

При цьому, суд погоджується з твердженнями позивача, що така виплата можлива виключно за умови виділення відповідних коштів з Державного бюджету України, а ГУПФУ в Луганській області вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду по справі № 360/1593/22.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2018 року в справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями ГУПФУ в Луганській області, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

За встановлених судом обставин та наведеного нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 28 березня 2023 року ВП № 70978937 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Олега Кошового, буд. 2, м. Канів, Черкаської області, 19000, код за ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 28.03.2023 № 70978937.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28 березня 2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 70978937 за виконавчим листом №360/1593/22, виданим Луганським окружним адміністративним судом 24.01.2023.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Олега Кошового, буд. 2, м. Канів, Черкаської області, 19000, код за ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Г. Секірська