Справа № 380/18356/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника позивача Пашкутської Н.М.,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» , місцезнаходження: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів, вул. Червоноградська, 22Б (далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул.Стрийська, 35 (далі відповідач; ГУ ДПС у Львівській області), в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо не списання безнадійного податкового боргу по земельному податку в сумі 479453,16грн та рентній платі за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вчинити дії щодо списання безнадійного податкового боргу по земельному податку в сумі 479453,16 грн та рентній платі за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн.

Ухвалою від 26.12.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 23.03.2023 суд задовольнив заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за податковим боргом позивача по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн та по земельному податку в сумі 479453,16 грн минув строк давності, встановлений Податковим кодексом України, у зв`язку з чим, він набув статусу безнадійного. Таким чином, податковий борг позивача відповідно до норм Податкового кодексу України є узгодженим, а тому відповідач протиправно його не списав.

13.02.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що у зв`язку з наявністю заборгованості, майно відповідача передано у податкову заставу. Відтак контролюючий орган вправі звернутися до суду із позовною заявою про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі.

Крім цього, представник відповідача вважає, що суд не вправі зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії щодо прийняття рішення про списання безнадійного боргу, оскільки така прерогатива надається лише контролюючому органу і списання податкового боргу є дискреційним повноваженням виключно ГУ ДПС у Львівській області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю. 05.04.2023 представник позивача подала суду клопотання в якому уточнила суму боргу по земельному податку, зокрема, по Червоноградській ОТГ. Вказала, що згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства, сума боргу по земельному податку по Червоноградській ОТГ становить 61704, 24 грн.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

За позивачем обліковується податковий борг:

1) з рентної плати за спеціальне використання води:

- платіж - 85 - загальна сума заборгованості на 01.01.2019 складає 393594,85грн, з неї загальний податок - 360668,19 грн, пеня - 2184,50 грн, штрафні санкції - 30742,16 грн;

2) зі земельного податку на загальну суму заборгованості 475358,91 грн:

- платіж - 50 - (Белзька ОТГ) с. Ванів: загальна сума заборгованості на 01.01.2019 складає 328807,34 грн, з неї: загальний податок - 172024,22 грн, пеня - 110582,93 грн штрафні санкції - 46200,19 грн;

- платіж - 50 - (Белзька ОТГ) с. Муроване: загальна сума заборгованості на 01.01.2019 складає 84847,33 грн, з неї: загальний податок - 78437,39 грн, пеня - 2855,30 грн, штрафні санкції - 3554,64 грн;

- платіж - 50 - (Червоноградська ОТГ) с. Сілець: загальна сума заборгованості на 01.01.2019 складає 65798,49 грн, з неї: загальний податок - 59134,84 грн, пеня - 4000,82 грн, штрафні санкції - 2662,83 грн; сплачено частково у лютому 2020 року основний борг в сумі 93,43 грн, пеню в сумі 4000,82 грн (залишок боргу складає 61704,24 грн).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 01.09.2022 №5-10/1327 щодо отримання суми безнадійного податкового боргу, що знаходиться поза межами 1095 днів, с саме: рентна плата за спеціальне використання води та земельний податок.

Відповідач листом від 28.10.2022 №19245/6/13-01-13-05 повідомив позивача про те, що станом на 17.10.2022 обліковується податкова заборгованість на суму 6484481,67 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо списання безнадійного податкового боргу по земельному податку в сумі 475358,91 грн та рентній платі за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі ПК України).

Визначення поняття податкового боргу надано у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Питання списання безнадійного податкового боргу врегульоване статтею 101 ПК України.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (пункт 101.1 статті 101 ПК України).

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 101.2 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 вказаного Кодексу.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 вказаного Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У пункті 101.5 статті 101 ПК України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Міністерство доходів і зборів України наказом від 10.10.2013 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №844/24376, затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (тут і надалі у редакцій, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №577).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3 - 4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку №577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Суд наголошує на тому, що питання виникнення податкового боргу зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн саме 01.01.2019 відповідачем не заперечується, а тому ця обставина на підставі частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не підлягає доказуванню.

Отже, податкова заборгованість позивача зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн 01.01.2022 набула статусу безнадійної за ознакою закінчення строку давності у 1095 днів.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача на передачу майна відповідача у податкову заставу, що надає ГУ ДПС у Львівській області право звернутися до суду із позовною заявою про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі, адже акт опису складений 19.08.2022, тобто після набуття заборгованості позивача статусу безнадійної.

Суд вказує на те що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Відтак, враховуючи те, що відповідач не ініціював стягнення податкового боргу позивача в межах 1095 днів з дня його виникнення, то вчинення будь-яких дій, в тому числі щодо передачі майна в заставу, після закінчення цього періоду не змінює статусу «безнадійного» боргу позивача.

Зважаючи на викладені висновки, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо списання безнадійного податкового боргу позивача зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн є протиправною.

З приводу покликання представника відповідача на дискреційні повноваження ГУ ДПС у Львівській області щодо прийняття рішення про списання безнадійного боргу суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Беручи до уваги викладене, враховуючи те, що борг позивача зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн є безнадійним, а також відсутність можливості прийняття відповідачем альтернативного рішення, то зобов`язання відповідача вчинити дії щодо списання такого безнадійного боргу є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 09.03.2021 у справі №300/2353/19.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо списання безнадійного податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вчинити дії щодо списання безнадійного податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» зі сплати земельного податку в сумі 475358,91 грн та зі сплати рентної плати за спеціальне використання води в сумі 393594,85 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул.Стрийська, 35) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» (, місцезнаходження: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів, вул. Червоноградська, 22Б) судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 10 квітня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.