Справа № 359/1952/23
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/47/2023
Справа № 359/1952/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2023року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, Департаменту транспортної інфраструктури виконав-чого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом, яким просить суд : визнати дії Інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова О.В. протиправними; скасувати постанову серія 1КІ№ 9 від 22 лютого 2023 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 700 грн., по справі про адміністративне правопору-шення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП ; судові витрати покласти на Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 22 лютого 2023 року о 14 год. 30 хв. позивач припаркував свій автомобіль Hyundai Elantra, днз. НОМЕР_1 по вул. Васильківська в м. Київ, відповідно до вимог п.15.1 ПДР України. Після чого вийшов із автомобіля тапішов по особистих справах. Повернувшись до автомобіля, представником інспекції з паркування йому було надано повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі постанови серія 1КІ № , копію постанови отримати не було можливості, оскільки транспортний засіб зареєстрований на тимчасово окупованій території та квартира реєстрації авто на даний момент знищена внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Тому позивач направився до «Департаменту транспортної інфраструктури КМДА». Працівник інспекції одразу повідомив, що на нього вже складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 152-1 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. 00 коп. За словами працівника інспекції з паркування позивач залишив свій транспортний засіб на майданчику для платного паркування без оплати паркування. Згідно абз. 6, п.п.1, п. 17.11 Правил благоустрою міста Києва прийнятих та затверджених рішенням Київської міської ради IV скликання від 25 грудня 2008 року за № 1051/1051 (із змінами та доповненнями) правом безкоштовного паркування користуються, зокрема, особи, що мають статус учасника бойових дій. Однак його доводи про те, що він є учасником бойових дій та має законне право на безкоштовне паркування, працівником інспекції з паркування до уваги взяті не були. Тому, позивач вважає винесену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та необґрунтованою, оскільки він на законних підставах здійснив зупинку у визначеному місці для паркування із дотриманням ПДР України, та мав право на безкоштовне паркування, згідно наданого йому статусу учасника бойових дій відповідно «посвідчення учасника бойових дій від 01 червня 2020 року серія НОМЕР_2 ».

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачам направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

20 березня 2023 року на електронну пошту суду від представника відповідачів Слазко М.І. надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, розміщено на майданчику для платного паркування А1225 по вул. Велика Васильківська, 72-60 в м. Києві.Щодо факту зупинки транспортного засобу на майданчику для платного паркування позивач не заперечує.Також, як вбачається з матеріалів фото-фіксації, майданчик для паркування облаштовано відповідними дорожніми знаками та інформаційною табличкою про вартість, порядок та спосіб оплати.Фотофіксацію обставин адміністративного правопорушення було здійснено за допомогою терміналу РarkUp який є сертифікованим приладом та має відповідний сертифікат, виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТ-СТАНДАРТ».Як вбачається з матеріалів фотофіксації, позивачем у порушення вимог пункту 26 Правил паркування транспортних засобів не було розміщено під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування.У позовній заяві позивач також жодним чином не зазначає про свій намір здійснити оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування.Відповідно абзацу 6 пункту 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, правом безкоштовного паркування користуються, зокрема, особи, що мають статус учасника бойових дій.Однак, транспортний засіб позивача жодним чином не дозволяє ідентифікувати його власника як учасника бойових дій, зокрема відсутній будь який документ на підтвердження наявності в особи права на пільгу.Відповідно абзацу 5 статті 279-1 КУпЛП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином за відсутності документа, який підтверджує право на пільгу інспектор з паркування не має можливості встановити це на місці за відсутності водія.Тобто на момент винесення постанови інспектор з паркування не знав та не міг дізнатись про наявність у позивача будь якої пільги яка б надавала йому право на безоплатне паркування транспортних засобів.Враховуючи те, що матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтвердьжують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, вони мають розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.Згідно абзацу 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністратив-них правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксо-ваних в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режими фотозйомки (відеозапису).Доказів неправомір-ної поведінки Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова О. В. позивачем не надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши пояснення надані відповідачами у відзиві, приходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 22 лютого 2023 року інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павловим О.В. винесено постанову 1КІ№ 9 від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700,00 грн.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, транспортний засіб Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_1 , було розміщено на майданчику для платного паркування А1225 по вул. Велика Васильківська, 72-60 в м. Києві, без оплати паркування, чим позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП перед-бачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою і третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 197, 198 цього Кодексу (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Порушення правил паркування транспортних засобів регламентовані статтею 152-1 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 152-1 КупАП визначено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцяти-кратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика). Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 та 8 цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністра-тивного стягнення з підстав, встановлених абзацом 3 частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 листопада 2018 року за № 2089 з внесеними змінами та доповненнями розпорядженням від 10 грудня 2020 року за № 1936 затверджено Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно Положення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним виконавчим органом Київської міської ради (п. 1.1). Основними завданнями Департаменту є: контроль за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщен-ня, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах м. Києва (п. 5.32); розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 і 6 ст. 122, частинами 1-5 та 8 ст. 152-1 КУпАП, і накладає адміністративні стягнення (п. 5.33).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Головного інспектора з паркування Дніпровського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своїх обов`язків, передбачених Положенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 листопада 2018 року за № 2089 з внесеними змінами та доповненнями розпорядженням від 10 грудня 2020 року за № 1936.

Згідно вимог ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 ст. 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами 1, 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами 1, 2 ст.152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністра-тивних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року у справі за № 338/1/17.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущен-нями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідаль-ності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передба-ченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що транспортний засіб Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, розміщено на майданчику для платного паркування А1225 по вул. Велика Васильківська, 72-60 в м. Києві, оскільки з фото таблиці неможливо встановити дійсне місце розташування автомобіля позивача.

Крім того, рішенням Київської міської ради №2393/2434 від 23 вересня 2021 року (а.с.32-33) підпункт 17.11.1 пункту 17.11 розділу XVII Правил благоустрою міста Києва був доповнений 5 та 6 абзацами, відповідно яких особи, що мають статус учасників бойових дій, мають право на безкоштовне паркування.

З копії посвідчення серії НОМЕР_2 року вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Відтак він був звільнений від обов`язку оплати вартості послуг з користування майдан-чиком для платного паркування. Ці обставини свідчать про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП. ОСОБА_1 безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Таким чином, накладення на ОСОБА_1 штрафу є втручанням держави в його право на мирне володіння майном (в даному випадку грошовими коштами). Таке втручання є невиправданим, оскільки воно не ґрунтується на законі та не кореспондується з жодним суспільним інтересом. Тому оскаржувана постанова свавільно порушує невід`ємні гарантії, запроваджені п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача належить скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова О.В. про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ№ 9 від 22 лютого 2023 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Разом з тим, вимога позивача про визнання дій Інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова О.В. протиправними, не підлягає задоволенню, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено вичерпний перелік повноважень місцевого загального суду як адміністративного за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Задоволення вищезазначеної вимоги (визнання дій посадової особи протиправними) ч. 3 ст. ст. 286 КАС України не передбачено.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 1 та п.1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 судовий збір не сплачував, оскільки його звільнено від сплати судових витрат на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», де закріплено те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Наведене підтверджується копією посвідчення виданого на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.06.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а тому суд не вбачає підстав для відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.152-1, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії 1КІ№ 9 від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 700 грн. 00 коп..

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.