Справа № 440/6847/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 р. Справа № 440/6847/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 30.06.22 по справі № 440/6847/21

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги

про визнання дій та лист протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (надалі також відповідач) про визнання дій та лист протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії та рішення (лист) Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20 травня 2021 року №03-14/786 щодо непризначення захисника за заявою від 5 травня 2021 року (вх. 788/01-24 від 12 травня 2021 року та вх. №776/01-24 від 12 травня 2021 року) для надання правової допомоги та складення документів процесуального характеру;

- зобов`язати Полтавський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити захисника для надання правової допомоги та складення документів процесуального характеру, згідно заяви ОСОБА_1 від 5 травня 2021 року (вх. 788/01-24 від 12 травня 2021 року) та згідно заяви ОСОБА_1 від 5 травня 2021 року (вх. №776/01-24 від 12 травня 2021 року).

- стягнути з Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05 травня 2021 року позивач звернувся до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про призначення захисника для надання правової допомоги та складення документів процесуального характеру, однак, листом від 20 травня 2021 № 03-14/786 відповідач надав інформацію щодо підстав відмови у задоволенні вказаної заяви. Позивач вказує, що підстави для відмови у наданні безоплатної вторинної правової допомоги визначені статтею 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та у відповідача такі підстави були відсутні. Зазначає, що звернувся до відповідача для отримання вторинної правової допомоги у порядку ч. 2 ст. 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", а не для отримання первинної правової допомоги. Позивач вважає, що наведені ним у заяві процесуальні документи для складання не є первинною правовою допомогою, про що зазначено відповідачем, а відносяться до вторинної правової допомоги. Вказує, що надаючи відповідь на заяву позивача, відповідач безпідставно посилається на Закон України "Про звернення громадян" замість Закону України "Про безоплатну правову допомогу". Позивач вважає, що в результаті бездіяльності відповідача він фактично позбавлений права на правову допомогу, передбачену Законом України "Про безоплатну правову допомогу", що призвело до заподіяння йому моральної шкоди, яка відобразилась у втраті можливості скористатися правовою допомогою у зв`язку з відсутністю адвоката для складання документів процесуального характеру за заявою від 05 травня 2021 року. Зазначає, що відчуває постійне напруження та відчуває негативні емоції, зумовлені протиправною бездіяльністю відповідача, які досягли рівня страждань, що свідчить про заподіяння йому моральної шкоди та доводять наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача та заподіяною моральною шкодою, яку позивачем оцінено у 100000 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, вважає зазначене рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з тим, що судом було допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Вказує , що він засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, а отже на підставі п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-УІ маю право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 Закону № 3460-УІ. За змістом пункту 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 3460-VI правові послуги включають в себе, серед іншого, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами. Таким чином, Законом № 3460-VI не обмежено поняття документу процесуального характеру та не наведено вичерпного переліку документів, для складення яких надається безоплатна вторинна правова допомога. Окрім того, зауважує, що неточне зазначення особою, яка звертається за безоплатною правовою допомогою, назви документа процесуального характеру не може бути підставою для відмови у наданні безоплатної правової допомоги, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги наведено до ст. 20 Закону № 3460-VI. Вказує , що зі змісту його заяв направлених відповідачу щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги, він просив призначити йому адвоката, зокрема, для складення клопотань про отримання інформації та копій документів у кримінальних провадженнях. Вважає посилання відповідача у листі №01-24/786 від 20.05.2021 року на положення Закону України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації» є взагалі недоречними, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", окрім того, інформація, яка міститься в матеріалах кримінального провадження не є публічною та на неї поширюються вимоги ст. 222 КПК України. Вважає , що відносячись до категорії осіб, які мають право на безоплатну правову допомогу, мав право на отримання такої допомоги шляхом складення відповідних документів, що чітко передбачено вимогами КПК України, однак такої допомоги до цього часу не отримав, оскільки вказані документи йому не були складені через непризначення відповідачем адвоката. Більше того, звертаючись до відповідача із заявами про надання правової допомоги, він не просив надати роз`яснення положень законодавства, а просив скласти документи, на що має право відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», і, навіть, якщо відповідач вважає, що складення вказаних документів є первинною, а не вторинною правовою допомогу, то останній повинен був надати таку допомогу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» шляхом складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру). Вважає, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у непризначенні адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги - складенні документів процесуального характеру відповідно до його заяв від 05.05.2021 року, яка завдає суттєвих моральних страждань, оскільки виявилися марними його законні очікування на ефективну реалізацію державних гарантій з надання правової допомоги, яку оцінює у розмірі 10000 грн. Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення мого позову. Просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року скасувати., ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Полтавський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, подав відзив на позов , вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року залишити без змін.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 10.04.2023 року.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Позивач є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі "Полтавська установа виконання покарань (№23)", що підтверджується довідкою Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)" від 08 червня 2021 року .

Позивач через Державну установу "Полтавська установа виконання покарань (№23)" направив до відповідача заяви про призначення захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру від 05 травня 2021 року за вих № П-1124 , № П-1123, в яких просив призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, зокрема, до Офісу Генерального прокурора, керівника Полтавської обласної прокуратури, керівника Державного бюро розслідувань, керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, керівника слідчого відділу ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з приводу кількості кримінальних проваджень, зареєстрованих за заявами позивача, стану досудових розслідувань, щодо отримання копій з ЄРДР та інформації щодо слідчих, прокурорів, щодо отримання копій усіх постанов про об`єднання кримінальних проваджень і яких саме, іншої інформації та до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області чотири клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, до Верховного суду скарги (позову) на ухвалу Вищої ради правосуддя від 14 квітня 2021 року № 844/3 дп/15-21 про відмову у відкритті дисциплінарної справи за скаргою позивача щодо судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. по справі № 554/7591/20, інші заяви та клопотання, необхідних для подання даної скарги (позову), до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області два клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007 .

Вказані заяви із супровідним листом ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" та довідкою по особовій справі позивача надійшла до відповідача 12 травня 2021 року за вх. № 788/01-24 та вх №776/01-24.

Листом від 20 травня 2021 року № 03-14/786, надісланим на адресу ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" для вручення позивачу, відповідач за результатами розгляду заяв позивача від 05 травня 2021 року вих. № П-1124 та вих. №П-1123 (першої частини цих заяв) повідомлено, що обставини справи та деталі порушеного питання у заяві позивача не зазначено. Роз`яснено приписи статей 3, 5, 15, 16 Закону України "Про звернення громадян". Вказано, що зважаючи на те, що у своїй заяві позивач просить надати безоплатну правову допомогу для складання документів, які передбачені Законом України "Про звернення громадян", Місцевим центром у відповідності до вимог статті 7 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" надано позивачу безоплатну первинну правову допомогу, а саме, роз`яснено порядок подання та вимоги до змісту заяв, скарг.

Стосовно другої частини вимог, що містяться у заявах позивача № 788/01-24 та №776/01-24 відповідачем вчинено такі дії.

Наказом про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 764 від 20 травня 2021 року Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги надано безоплатну вторинну правову допомогу позивачу на підставі заяви від 05 травня 2021 року за вх. № 775/01-24 від 12 травня 2021 року та за вх. № 776/01-24 від 12 травня 2021 року.

Так, відповідно до Доручення для надання безоплатної правової допомоги від 26 травня 2021 року № 327 та Інформації про хід виконання доручення від 12 січня 2022 року позивачу надано безоплатну вторинну правову допомогу, а саме: складено документи процесуального характеру до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області чотири клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, зазначених у двох клопотаннях від 03 грудня 2020 року та у двох клопотаннях від 04 грудня 2020 року, до Верховного суду скарги (позову) на ухвалу Вищої ради правосуддя від 14 квітня 2021 року № 844/3 дп/15-21 про відмову у відкритті дисциплінарної справи за скаргою позивача щодо судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. по справі № 554/7591/20, інші заяви та клопотання, необхідних для подання даної скарги (позову), до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області два клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, зазначених у двох клопотаннях від 02 грудня 2020 року

Наказом про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 770 від 20 травня 2021 року Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги надано безоплатну вторинну правову допомогу позивачу на підставі заяви від 05 травня 2021 року за вх. № 788/01-24 від 12 травня 2021 року.

Відповідно до Доручення для надання безоплатної правової допомоги від 26 травня 2021 року № 331 та Інформації про хід виконання доручення від 12 січня 2022 року позивачу надано безоплатну вторинну правову допомогу, а саме: складено документи процесуального характеру до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області чотири клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, зазначених у двох клопотаннях від 08 грудня 2020 року та у двох клопотаннях від 09 грудня 2020 року.

Вважаючи, що Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання правової допомоги за заявою від 05 травня 2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що відсутність порушеного права позивача, а відтак, і про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про протиправною бездіяльності Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо ненадання ОСОБА_1 правової допомоги за заявами від 05 травня 2021 року. Позовні вимоги про зобов`язання Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року та призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, а також про відшкодувати з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України завдану позивачу неправомірними діями моральну шкоду в розмірі 100000 грн. є похідними від попередньої (основної) позовної вимоги, тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" від 02 червня 2011 року №3460-VI (далі - Закон № 3460-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №3460-VI передбачено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Згідно із статтею 3 Закону №3460-VI право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до положень статті 7 Закону №3460-VI безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок; 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Статтею 8 Закону №3460-VI встановлено, що право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Статтею 9 Закону №3460-VI до суб`єктів надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні віднесено: 1) органи виконавчої влади; 2) органи місцевого самоврядування; 3) фізичні та юридичні особи приватного права; 4) спеціалізовані установи; 5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Частиною другою статті 13 Закону №3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Пунктом 7 частини першої статті 14 Закону №3460-VI передбачено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 15 Закону №3460-VI передбачено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

У відповідності до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 16 Закону №3460-VI Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги.

Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням.

Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.

відповідно до пункту 13 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2012 № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.05.2016 № 1487/5) місцеві центри відповідно до покладених на них завдань, зокрема: розглядають звернення осіб про надання безоплатної первинної правової допомоги протягом десяти днів з дня надходження зазначеного звернення (пп. 4); надають правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань (пп. 5); забезпечують складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (пп. 6); забезпечують представництво інтересів осіб, визначених пунктами 1-2-3, 8-14 частини першої та частиною другою статті 14 Закону, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами на підставі довіреності, виданої особою, яка звернулася за наданням безоплатної вторинної правової допомоги, а також надання інших видів правових послуг безоплатної вторинної правової допомоги таким особам (пп. 10); забезпечують складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, залучають у встановленому порядку перекладача (сурдоперекладача), видають доручення адвокатам / уповноважують працівників місцевих центрів для надання безоплатної вторинної правової допомоги таким особам; скасовують у разі необхідності видані адвокатам доручення в установленому порядку; (пп. 11); розглядають звернення суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу та перевіряють належність особи до категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, у встановленому порядку (пп. 15); приймають рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в її наданні (пп. 16).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Закону №3460-VI Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Порядок розгляду звернення особи про надання безоплатної вторинної правової допомоги визначений статтею 19 Закону №3460-VI, частинами 1, 3, 4 якої передбачено, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги. Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи. Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Аналіз наведених правових норм права дає підстави для висновку, що право на отримання безоплатної правничої допомоги гарантовано Конституцією України, а зміст і порядок реалізації такого права визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI.

Вказаний Закон виокремлює два види безоплатної правової допомоги: 1) безоплатну первинну правову допомогу, яка надається в повному обсязі усім особам, які перебувають під юрисдикцією України та 2) безоплатну вторинну правову допомогу, яка надається певній категорії осіб, у випадках, передбачених цим Законом.

Перелік правових послуг, які охоплює безоплатна первинна правова допомога, а також порядок їх надання, відмінний від переліку та порядку надання правових послуг в межах безоплатної вторинної правової допомоги. Ця відмінність зумовлена тим, що за приписами Закону №3460-VI безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина 1 статті 7 Закону №3460-VI), а безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина 1 статті 13 Закону №3460-VI).

Перелік категорій осіб, які мають гарантоване право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги окреслено у частині першій статті 14 Закону №3460-VI, до яких, зокрема, належать особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому у разі звернення особи, яка засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги (на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 Закону №3460-VI) і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи. Якщо ж особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Порядок надання безоплатної правової допомоги працівниками місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який затверджений наказом Координаційного центру з надання правової допомоги № 2 від 28 січня 2019 року (далі - Порядок №2), визначає основні характеристики моделі гарантованого державою надання безоплатної первинної та вторинної правової допомоги, передбачені законодавством, працівниками місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - центри).

Пунктом 2 Порядку №2 встановлено, що під час надання безоплатної первинної правової допомоги (далі - БППД) працівник центру, зокрема:

2) з`ясовує суть питання клієнта та у разі необхідності пропонує клієнту надати центру для ознайомлення документи, на яких ґрунтується звернення, сканує їх та вносить до КІАС. Під час надання БППД працівник центру використовує копії документів, наданих клієнтом;

5) визначає вид БППД: надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації;

6) з`ясовує, у якій формі та у який спосіб клієнту зручно отримати БППД (усно або письмово), за необхідності узгоджує з клієнтом час для надання правової послуги;

7) після використання матеріалів довідково-інформаційної платформи правових консультацій "WikiLegalAid", аналізу актів законодавства, судової практики тощо надає клієнтові: актуальну та повну правову інформацію, консультацію або роз`яснення; складений документ не процесуального характеру; інформацію, консультації та роз`яснення у простій, доступній і зрозумілій формі;

8) консультації/роз`яснення з правових питань надає клієнту у письмовій формі протягом 10 днів з моменту звернення та дотримується такої структури: суть питання, з яким звертається клієнт; посилання на акти законодавства; судову практику (аналіз практики та узагальнення органів судової влади у разі їх наявності); роз`яснення уповноважених державних органів (за необхідності); зразки документів, цивільно-правових договорів тощо (за необхідності); пропозиції щодо можливих варіантів вирішення питання, з яким звернувся клієнт, у тому числі альтернативних способів (за наявності); висновок/рекомендацію для вирішення правового питання. Документи, зазначені в абзацах 3 - 5 цього підпункту мають містити вихідні реквізити (дата та номер). Зазначена консультація підписується працівником центру, який її складав, та реєструється в установленому порядку.

Відповідно до положень пункту 3 вказаного Порядку №2 під час надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - БВПД) працівник центру:

1) надає БВПД в межах повноважень, визначених наказом центру про уповноваження працівника центру для надання такої допомоги (далі - наказ), а також звернення клієнта про надання БВПД, на підставі якого центром прийнято рішення про надання БВПД;

2) не пізніше п`яти робочих днів після прийняття наказу проводить перше конфіденційне побачення з клієнтом, з`ясовує обставини справи, отримує від нього інформацію, що має правове значення, ознайомлюється з наявними у клієнта документами. У разі необхідності отримання інформації чи документів, що можуть бути надані виключно клієнтом, повідомляє про це клієнта та роз`яснює неможливість подальшого надання БВПД без наданих клієнтом інформації чи документів.

3) після вивчення обставин справи переконується у наявності фактичних і правових підстав щодо вирішення питання, з яким звернувся клієнт до центру, та повідомляє клієнту, який орієнтовний час і обсяг роботи необхідний для надання БВПД та які можливі правові наслідки у разі досягнення результату, що бажає клієнт. При цьому не гарантує клієнтові досягнення певного результату виконання наказу та не сприяє прямо або опосередковано формуванню у нього необґрунтованих сподівань, а також уявлення, що працівник центру може вплинути на результат іншими засобами, крім сумлінного виконання своїх обов`язків. За результатами обговорення з клієнтом узгоджує правову позицію у справі та оформляє протокол узгодження правових питань, примірна форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку;

4) пропонує клієнту надати довіреність із визначеним обсягом повноважень;

5) у разі встановлення, що законний представник діє всупереч інтересам недієздатного, обмежено дієздатного, малолітнього, неповнолітнього клієнта, якого він представляє, вживає всіх доступних йому заходів для захисту законних прав та інтересів клієнта, зокрема повідомляє органи опіки та піклування, правоохоронні органи;

6) у разі настання обставин, що передбачають припинення або унеможливлюють надання БВПД, та/або з`ясується, що у справі наявний конфлікт інтересів, негайно письмово інформує керівника центру та клієнта;

7) якщо клієнт повідомив про бажання відмовитись від надання йому БВПД, інформує клієнта про можливі правові наслідки, у тому числі передбачені пунктом 4 частини першої статті 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу";

8) дотримується встановлених законом процесуальних строків під час надання БВПД;

9) інформує клієнта про стан розгляду справи та погоджує з ним процесуальні дії, вчинення/невчинення яких може вплинути на результат розгляду справи;

10) після припинення надання БВПД повертає клієнту отримані від нього документи (копії документів);

11) формує досьє клієнта згідно з орієнтовним переліком за примірною формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

12) якщо інформації, яку надав клієнт, недостатньо для з`ясування всіх обставин справи, вживає можливі заходи для отримання такої інформації, збирає відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку;

13) у разі складання документів процесуального характеру, зобов`язаний до подання таких документів до суду ознайомити клієнта з їх змістом, про що робиться відмітка на копії документа, що зберігається в досьє. Якщо клієнт: не згоден зі змістом чи формою документа процесуального характеру, складеного працівником центру, правовою позицією, викладеною у ньому, працівник центру відображає зауваження клієнта на копії документа, що зберігається в досьє; наполягає на внесенні змін до складеного працівником центру документа процесуального характеру, такі зміни вносяться з одночасним письмовим роз`ясненням про можливі правові наслідки, що засвідчується підписом клієнта. За відсутності можливості оформити зазначене узгодження робить відповідну відмітку на копії документа процесуального характеру, що зберігається в досьє;

14) у разі необхідності та за наявності правових підстав після узгодження з клієнтом подає клопотання/заяву про забезпечення доказів або забезпечення позову;

15) якщо звернення клієнта стосується складення процесуального документа без представництва в суді, має роз`яснити порядок подання такого документа, наслідки розгляду, процесуальні права та обов`язки клієнта;

16) у разі пропущення процесуальних строків та за наявності підстав, передбачених законодавством, готує і заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків;

17) за наявності правових підстав під час подання позовної заяви до суду готує обґрунтоване клопотання про відстрочення/розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення клієнта від їх сплати;

18) у разі, якщо судове провадження розпочато, для формування правової позиції, ознайомлення зі значним обсягом матеріалів та в інших необхідних випадках готує для клієнта клопотання про відкладення розгляду справи/оголошення перерви, ознайомлюється з матеріалами справи;

19) якщо представляє інтереси відповідача, за наявності правових підстав та виходячи з виробленої правової позиції, подає відзив, заперечення, а за необхідності - зустрічний позов;

20) з урахуванням узгодженої з клієнтом правової позиції в межах повноважень, наданих йому клієнтом, бере участь в судових засіданнях у судах всіх інстанцій;

21) у разі необхідності заперечує проти задоволення судом вимог, заяв та клопотань інших учасників процесу, що суперечать законним інтересам клієнта, висловлює власні доводи, міркування та заперечення по суті справи, виходячи з узгодженої з клієнтом правової позиції;

23) подає докази разом із поданням позовної заяви / відзиву / письмових пояснень третьої особи. З урахуванням узгодженої з клієнтом правової позиції готує і подає заперечення проти задоволення судом клопотань іншої сторони про долучення до матеріалів судової справи доказів після встановленого законом строку;

24) під час судового розгляду бере участь у дослідженні доказів, за необхідності подає усні й письмові клопотання, пояснення, заявляє відводи та подає клопотання про залучення учасників процесу, які повинні бути залучені до справи, бере участь у допитах, судових дебатах, інших процесуальних діях;

25) якщо для обґрунтування позиції сторони у справі необхідне проведення експертизи, повідомляє про це клієнта та роз`яснює порядок і наслідки її призначення. Інформує клієнта, що витрати на оплату виконаної експертом роботи, компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду експерта, покладаються на сторону, яка заявила клопотання про проведення експертизи. У разі отримання згоди клієнта на проведення такої дії заявляє клопотання про призначення експертизи та використовує всі права, надані процесуальним законодавством, реалізація яких може вплинути на її результати;

26) інформує керівника центру про необхідність залучення перекладача/сурдоперекладача у разі, якщо клієнт не володіє державною мовою та/або є глухим, німим або глухонімим;

27) завчасно належним чином повідомляє суд та клієнта про неможливість прибуття в судове засідання;

28) за наявності правових підстав, роз`яснює клієнту можливість укладення мирової угоди у цивільній справі, її умови, порядок та наслідки її укладення. Роз`яснює клієнту можливість примирення сторін, умови, порядок та наслідки примирення;

29) у разі незгоди клієнта з рішенням суду роз`яснює клієнтові порядок і наслідки подання відповідної апеляційної скарги/заяви. Після узгодження правової позиції складає та подає апеляційну скаргу, а також здійснює представництво інтересів клієнта під час її розгляду в суді. У разі якщо працівник центру вважає за необхідне оскаржити/переглянути судове рішення, а клієнт заперечує проти цього, працівник центру оформлює письмову відмову клієнта від пропонованого оскарження/перегляду;

30) у разі якщо клієнт безпідставно наполягає на оскарженні / перегляді судового рішення працівник центру пропонує клієнту узгодити правову позицію, та в протоколі узгодження правових питань зазначає про можливі наслідки подання апеляційної скарги;

31) під час оскарження рішення суду в адміністративній справі (за необхідності) подає письмове клопотання про розгляд справи за участю клієнта;

32) протягом 7 робочих днів після завершення відповідної стадії судового процесу, а у разі невідкриття провадження по справі з моменту завершення надання БВПД, формує звіт про надання такої допомоги, примірна форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку, подає його на затвердження начальнику відділу та на погодження керівнику центру. Звіт надається клієнту за його вимогою.

З огляду на викладене до переліку правових послуг в межах безоплатної первинної правової допомоги Законом №3460-VI віднесено, зокрема, такі види правових послуг, як надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру), тоді як безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Колегія суддів зазначає, що надання правової допомоги із складення документів процесуального характеру відноситься до безоплатної вторинної правової допомоги, а складення документів не процесуального характеру належить до безоплатної первинної правової допомоги.

Законодавство України не містить визначення понять документ правового характеру, документ процесуального характеру. Водночас аналіз змісту положень Закону №3460-VI у їх взаємозв`язку свідчить, що документ правового характеру є поняттям більш широким і включає заяви, скарги, інші документи, в тому числі і документи процесуального характеру.

Аналізуючи поняття документів процесуального характеру, складання яких Законом України "Про безоплатну правову допомогу" визначається як правова послуга в межах безоплатної вторинної правової допомоги, суд бере до уваги, що безоплатна вторинна правова допомога полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно із частиною другою статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур. За змістом частини 1 статті 8 вказаного Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судові процедури регламентовані в Україні такими процесуальними законами як Цивільний процесуальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України. Усі ці процесуальні закони оперують таким поняттям як процесуальний документ, який складається як судом, так і іншими учасниками процесу.

Так, зокрема, частиною другою статті 35 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Відповідно до частин 2, 5 статті 14 ЦПК України позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Аналогічні положення визначені у статті 18 КАС України, статті 6 ГПК України.

Отже, саме процесуальними законами передбачені види, порядок складення і подання процесуальних документів.

Суд також враховує, що за приписами пункту 5 частини першої статті 27 Закону №3460-VI Кабінет Міністрів України встановлює розмір та порядок оплати діяльності суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги.

За змістом пункту 12 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. № 465 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. № 1048) для цілей цієї Методики документами процесуального характеру вважаються виключно документи, передбачені відповідними процесуальними кодексами.

Зважаючи на викладене вище, проаналізувавши норми Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та інших актів законодавства, суд приходить до висновку, що під документом процесуального характеру, складення якого є правовою послугою в межах безплатної вторинної правової допомоги, у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" розуміється документ, що складається відповідно до вимог процесуального закону.

Як встановлено судовим розглядом, оскільки ОСОБА_1 є засудженим до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та відбуває покарання в установі виконання покарань (станом на час спірних правовідносин Полтавській установі виконання покарань (№23), то має право на отримання безоплатної первинної правової допомоги, а також на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Так, позивач, звертаючись через ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№23)" до відповідача із заявою про призначення захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру від 05 травня 2021 року вих. № П-1124 № П-1123, просив призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, зокрема до Офісу Генерального прокурора, керівника Полтавської обласної прокуратури, керівника Державного бюро розслідувань, керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, керівника слідчого відділу ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з приводу кількості кримінальних проваджень, зареєстрованих за заявами позивача, стану досудових розслідувань, щодо отримання копій з ЄРДР та інформації щодо слідчих, прокурорів, щодо отримання копій усіх постанов про об`єднання кримінальних проваджень і яких саме, іншої інформації.

Суд враховує, що відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок апеляційного оскарження визначений статтею 395 КПК України, відповідно до частини 1 якої апеляційна скарга подається: 1) на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення; 2) на ухвали слідчого судді чи ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

За визначеннями, встановленими статтею 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI /далі Закон № 5076-VI/, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною першою статті 19 Закону № 5076-VI передбачено, що видами адвокатської діяльності є, зокрема складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пунктами 1 та 4 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

З аналізу наведеного правового регулювання слідує, що захисником призначається адвокат для надання такого виду вторинної правової допомоги як захист у межах здійснення кримінального провадження, в тому числі щодо складення документів процесуального характеру.

Статтею першою Закону України Про звернення громадян встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України Про звернення громадян під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення визначені статтею 5 Закону України Про звернення громадян.

За приписами статті 12 Закону України Про звернення громадян дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що заява (скарга) до Офісу Генерального прокурора, керівника Полтавської обласної прокуратури, Керівника Державного бюро розслідувань, керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, керівника слідчого відділу ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з приводу кількості кримінальних проваджень, зареєстрованих за заявами позивача, стану досудових розслідувань, щодо отримання копій з ЄРДР та інформації щодо слідчих, прокурорів, щодо отримання копій усіх постанов про об`єднання кримінальних проваджень і яких саме, іншої інформації не є документами процесуального характеру, оскільки передбачені не процесуальним законом, заяви позивача від 05 травня 2021 року не стосувалися питання складення документів процесуального характеру, оскільки складення заяв та скарг до Офіса Генерального прокурора, керівника Полтавської обласної прокуратури, керівника Державного бюро розслідувань, керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, керівника слідчого відділу ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з приводу кількості кримінальних проваджень, зареєстрованих за заявами позивача, стану досудових розслідувань, щодо отримання копій з ЄРДР та інформації щодо слідчих, прокурорів, щодо отримання копій усіх постанов про об`єднання кримінальних проваджень і яких саме, іншої інформації, не передбачено нормами процесуального права, а передбачено положеннями матеріального права, зокрема Законом України "Про звернення громадян". Крім того , у вказаній заяві позивач не порушував питання здійснення його захисту в межах кримінального провадження в порядку, визначеному КПК України, представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

За наведених обставин, враховуючи зміст заяв позивача від 05 травня 2021 року вих. № П-1123,№ П-1124 про призначення захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, яка не стосувалася питань надання безоплатної вторинної правової допомоги, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно надано позивачу листом від 20 травня 2021 року № 03-14/786 безоплатну первинну правову допомогу (шляхом роз`яснення порядку подання заяви (скарги)). Зазначено, що Місцевим центром у відповідності до вимог статті 7 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" надано позивачу безоплатну первинну правову допомогу, а саме, роз`яснено порядок подання та вимоги до змісту заяв, скарг.

Підстави для прийняття рішення про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги у відповідача були відсутні, оскільки у заявах від 05 травня 2021 року позивач не просив надати правові послуги, які охоплюються наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач безпідставно за його заявами від 05 травня 2021 року не призначив адвоката для складення процесуальних документів, як того вимагає Закон України "Про надання правової допомоги", судом оцінюються критично, оскільки в рамках надання безоплатної первинної правової допомоги, за якою фактично звернувся позивач, в силу норм вказаного Закону виключена як можливість надання захисника (адвоката), так і можливість складення заяв, скарг та інших документів процесуального характеру.

Водночас, за наслідками розгляду другої частини заяв позивача від 05 травня 2021 року за вих. № П-1124 , № П-1123, відповідачем надано безоплатну вторинну допомогу в частині, що стосується складання документів процесуального характеру, а саме до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області чотири клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, до Верховного суду скарги (позову) на ухвалу Вищої ради правосуддя від 14 квітня 2021 року № 844/3 дп/15-21 про відмову у відкритті дисциплінарної справи за скаргою позивача щодо судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. по справі № 554/7591/20, інші заяви та клопотання, необхідних для подання даної скарги (позову), до прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури В.В. Карпенка та слідчого ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області два клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0001408 в рамках К/С № 0458007, що підтверджується Дорученнями для надання безоплатної вторинної допомоги №327 від 26 травня 2021 року та № 331 від 26 травня 2021 року. Відповідно до Інформації про хід виконання доручення від 12 січня 2022 року відповідачем було складено та вручено позивачу для самостійного подання до відповідних органів всі документи процесуального характеру згідно переліку документів зазначених у дорученнях №327 від 26 травня 2021 року та №331 від 26 травня 2021 року, що не заперечується позивачем.

За викладених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем допущено бездіяльність щодо ненадання ОСОБА_1 правової допомоги за заявами від 05 травня 2021 року, що призвела до позбавлення останнього права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Враховуючи, що позивачу надано безоплатну первинну правову допомогу за його заявою у формі роз`яснення (консультації), копію якого позивачем додано до позову, та надано безоплатну вторинну допомогу в частині, що стосується складання документів процесуального характеру, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача, а відтак, і про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про протиправною бездіяльності Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо ненадання ОСОБА_1 правової допомоги за заявами від 05 травня 2021 року.

Позовні вимоги про зобов`язання Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року та призначити захисника для надання правової допомоги та складання документів процесуального характеру, а також про відшкодувати з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України завдану позивачу неправомірними діями моральну шкоду в розмірі 100000 грн. є похідними від попередньої (основної) позовної вимоги.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідних вимог про зобов`язання вчинити певні дії та про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 по справі № 440/6847/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош