Справа № 520/4981/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.

21 березня 2023 р.Справа № 520/4981/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Опенченка Володимира Вікторовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

26.03.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати дії поліцейського - інспектора роти 5, батальйон 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Опенченка Володимира Вікторовича (далі - поліцейський), щодо винесення термінового заборонного припису серії АА № 133524 від 20.02.2021 року - протиправними;

- скасувати терміновий заборонний припис серії АА №133524 від 20.02.2021 року;

- зобов`язати Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Харківській області) вжити заходів щодо виключення даних з реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство.

В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що 20.02.2021 року відносно неї поліцейським винесено терміновий заборонений припис, відповідно до якого вона 20.02.2021 року близько 14:50 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно постраждалої особи - колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Позивачка, зазначила, що жодного доказу про факт вчинення нею домашнього насильства фізичного та психологічного характеру стосовно постраждалої особи, поліцейським надано не було. Більш того, оскаржуваний припис винесено лише на основі слів ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою.

Також, позивачка зазначила, що дійсно, між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_2 на теперішній час існую конфлікт через встановлення порядку спілкування з спільною неповнолітньою дитиною та спільне сумісне майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Саме для створення перешкод у користуванні вищезгаданою квартирою, її колишній чоловік і використовує заяви до поліції про начебто, існування фізичного та психологічного насилля з її боку. Вказує, що поліцейським достеменно не було встановлено, хто саме є ініціатором конфлікту, а тому неможливо стверджувати, що конфлікт вчинено саме з її ініціативи.

Крім того, позивачка переконана, що такий інструмент, як терміновий заборонний припис, що опинився у непорядних руках її колишнього чоловіка, здатен створити їй безліч неприємностей: спаплюжити її репутацію, обмежити її законне право користування сумісним майном подружжя або, в майбутньому, бути використаний як доказ для позбавлення її права на спілкування з дитиною. Одразу після винесення термінового заборонного припису, ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою про видачу обмежувального припису, а саме заборонити перебувати в місцях спільного проживання, за адресою знаходження квартири, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, справа № 953/3167/21, що доводить єдиний намір її колишнього чоловіка обмежити її право користування спільним майном. У видачі обмежувального припису було відмовлено через відсутність достатніх доказів.

Також, позивачка звернула увагу, що закінчення терміну дії припису не означає, що даний акт індивідуальної дії не створює правових наслідків для неї, оскільки відповідно до Закону України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидії домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII) винесення термінового заборонного припису відносно кривдника передбачає настання негативних наслідків для цієї особи, а саме: внесення до реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство, взяття кривдника на профілактичний облік, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків.

Відповідачі поліцейський та УПП в Харківській області не скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_2 надав до суду пояснення, в яких зазначив, що терміновий заборонний припис серія АА № 133524 від 20.02.2021 року, винесений правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано дії поліцейського - інспектора роти 5, батальйон 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Опенченка В.В., щодо винесення термінового заборонного припису серії АА № 133524 від 20.02.2021 року - протиправними.

Скасовано терміновий заборонний припис серії АА № 133524 від 20.02.2021 року.

Зобов`язано УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції вжити заходів щодо виключення даних з реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн.

Висновок суду вмотивований тим, що інспектором роти 5, батальйону 2, УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Опенченко В.В. при складанні термінового заборонного припису серії АА № 133524 від 20.02.2021 року не було дотримано вимог передбачених Законом № 2229-VIII, не здійснено перевірку відповідної інформації, припис винесено без відповідних підстав.

Також, суд зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах при цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПП в Харківській області ДПП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що до суду першої інстанції було подано заяву про заміну неналежного відповідача, оскільки на момент відкриття провадження у справі старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не перебував у трудових відносинах з УПП в Харківській області ДПП та підпорядковувався ГУНП в Харківській області, на підтвердження чого до суду першої інстанції було надано витяг з наказу Департаменту патрульної поліції № 309 о/с від 12.04.2021 року. Крім того, апелянт вважає, що він не є належним відповідачем у даній справі та наголошував на необхідності визначення належним відповідачем ГУНП в Харківській області, оскільки в структурі ГУНП в Харківській області функціонує Управління превентивної діяльності, яке є структурним підрозділом апарату ГУНП в Харківській області Управління превентивної діяльності в межах своєї компетенції реалізує державну політику у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, організації роботи дозвільної системи, груп реагування патрульної поліції, превентивної та профілактичної діяльності, запобігання та припинення насильства в сім`ї.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом установлено, що під час добового чергування 20.02.2021 року інспектор роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Солонікіна О.Ю. отримала виклик про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 , про те що, знущається колишній чоловік ОСОБА_2 (а.с. 156)

Разом з тим, 20.02.2021 року відповідачем прийнято заяву від ОСОБА_2 про те, що його колишня дружина ОСОБА_1 вчинила насильство фізичного та психологічного характеру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 151).

20.02.2021 року інспектором Опенченком В.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 080530, відповідно до якого встановлено, що 20.02.2021 року близько 14:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно постраждалої особи колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Вказаним терміновим заборонним приписом до позивачки застосовано заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вихід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено строком на 10 діб з 17 год. 00 хв. 20.02.2021 року до 17 год. 00 хв. 02.03.2021 року (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Положеннями ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII надано наступні визначення понять:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3);

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6);

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8);

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п. 16).

За змістом ч. 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Статтею 24 Закону № 2229-VIII передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Частинами 1, 2, 4-6 ст. 25 Закону № 2229-VIII визначено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України (ч. 9 ст. 25 Закону № 2229-VIII).

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України (ч. 11 ст. 25 Закону № 2229-VIII).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 року № 654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок № 654).

Відповідно до розділу II Порядку № 654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді»/«невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до п. 6 розд. ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року № 369/180 (далі - Порядок № 369/180) дві відповіді «так» на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з № 1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7-27 або жодної відповіді на запитання з № 1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з № 1-6 та на не більше ніж шість запитань з № 7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Пунктом 7 порядку № 369/180 визначено, що залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених ч. 2 ст. 25 Закону № 2229-VIII.

З вищенаведених правових норм слідує, що результат оцінки ризиків передує винесенню термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Як убачається з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 20.02.2021 року, поліцейським за наслідками опитування ОСОБА_2 визначено середній рівень небезпеки. Блок запитань з № 1 - 6 містить одну відповідь «Так», блок запитань № 7 - 27 містить 6 відповідей «Так». (а.с. 154-155).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що така оцінка не відповідає вимогам п. 6 розд. ІІ Порядку № 369/180, оскільки за умови надання відповіді «Так» на одне запитання з № 1 - 6 та не більше ніж шість запитань з № 7 - 27 визначено встановлення низького рівня небезпеки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства позивачем ОСОБА_1 відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , поліцейському надано відповіді «так» на запитання:

- № 6 - чи застосовувався протягом останнього року до кривдника терміновий заборонний припис;

- № 8 - чи кривдник схильний та/або постійних ревнощів та чи контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи;

- № 10 - чи кривдник залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям;

- № 13 - чи вплинула поведінка кривдника на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей;

- № 14 - чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями;

- № 20 - чи були випадки після одруження або проживання разом, коли кривдник покидав на тривалий час (не менше ніж на 10 діб) сім`ю без причини та без надання пояснень

- № 26 чи кривдник виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії.

Колегія суддів зауважує, що застосування протягом останнього року до кривдника термінового заборонного припису, а також алкогольну залежність кривдника або зловживання алкогольними напоями не підтверджено відповідачем, а також наявними у справі матеріалами.

Крім того, залякування, переслідування, погрози кривдника постраждалій особі та/або її дітям, а також вплив поведінки кривдника на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей, не встановлено жодним актом індивідуальної дії стосовно позивача у справі, жодних інших доказів або пояснень постраждалої особи на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

Щодо відповіді «Так» на запитання № 8 та № 20 про те, чи кривдник схильний та/або постійних ревнощів та чи контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи та чи були випадки після одруження або проживання разом, коли кривдник покидав на тривалий час (не менше ніж на 10 діб) сім`ю без причини та без надання пояснень, колегія суддів також зазначає, що підстави для такої відповіді є досить сумнівними, та не підтверджуються доказами.

При цьому, колегія суддів враховує пояснення ОСОБА_1 про те, що 20.02.2021 року саме вона повідомила поліції про домашнє насильство відносно неї з боку ОСОБА_2 , а також те, що між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_2 на теперішній час існує конфлікт через встановлення порядку спілкування з спільною неповнолітньою дитиною та спільне сумісне майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладені обставини, зокрема, кількість відповідей «Так», характер та специфіку запитань №№ 6, 8, 10, 13, 14, 20, 26, недоведеність обставин, яких вказані запитання стосуються, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняття оскаржуваного термінового заборонного припису стосовно кривдника не було необхідним заходом врегулювання конфлікту, який мав місце між позивачем та її колишнім чоловіком, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів визнає суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів. Тимчасовий заборонний припис виноситься щодо особи, яка вчинила домашнє насильство і правомірне винесення такого припису, а внесення відомостей у відповідний реєстр має наслідком подальше сприйняття суспільством особи, щодо якої такий винесений, як кривдника, що вчинив небезпечне для життя чи здоров`я домашнє насильство. Водночас суд переконаний, що визначені Законом № 2229-VIII інструменти для запобігання та протидії домашньому насильству повинні застосовуватися за своїм прямим призначенням та не можуть використовуватися як спосіб впливу одного із подружжя на другого в сімейних конфліктах.

В межах розгляду даної справи, поліцейським прийнято терміновий заборонний припис стосовно позивача без дотримано вимог Закону № 2229-VIII, що свідчить про незаконність такого припису.

Важливо зауважити, що позивачем, окрім іншого, визначено предметом спору дії поліцейського щодо винесення термінового заборонного припису, однак відповідно до Закону № 2229-VIII та Порядку № 654 до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що правильним способом захисту порушеного права буде скасування термінового заборонного припису відповідача, а не визнання дій поліцейського протиправними, у зв`язку з чим, рішення в частині якою судом задоволено вимоги позову ОСОБА_1 про визнання дій поліцейського щодо винесення термінового заборонного припису протиправними підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 в цій частин.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції вжити заходів щодо виключення даних з реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство, колегія суддів зазначає, що приписами абз. 3 ч. 5 ст. 16 Закону № 2229-VIII передбачено, що у разі спростування факту вчинення насильства, а також після закінчення строку зберігання у Реєстрі персональних даних такі дані підлягають видаленню або знищенню в порядку, встановленому законом.

Таким чином, зобов`язання УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції вжити заходів щодо виключення даних з реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року скасувати, в частині якою судом задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій поліцейського - інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Опенченка Володимира Вікторовича щодо винесення термінового заборонного припису серії АА № 133524 від 20 лютого 2021 року протиправними, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 в цій частині.

В іншій частині, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
У зв`язку з перебуванням судді Мельникової Л.В. на лікарняному з 28.03.2023 року по 07.04.2023 року, постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 10.04.2023 року.