Справа № 420/17393/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

за участі: секретаря Сідлецької А.П., , представників: позивача: Курлович О.О. Мікуленко В.В.. відповідача Грандовської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування пункту вимоги ,-

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до Південного офісу Держаудитслужби у якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 1 вимоги Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень Південного офісу Держаудитслужби від 03.10.2022 № 151520-15/2868-2022, а саме: «забезпечити відшкодування на користь Департаменту шкоди, заподіяної внаслідок відчуження комунального майна за заниженою вартістю об`єкта, в сумі 1 456 200,00 відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю», мотивуючи це тим, що звітом про незалежну оцінку ринкової вартості від 31.10.2019 року визначена ринкова вартість нежитлового приміщення з урахуванням витрат орендаря на невід`ємні поліпшення після вирахування робіт з навантаженням та вивезенням сміття та визначено, що ринкова вартість об`єкта що підлягає приватизації становила 4152000грн., з яких частка орендаря 2174500грн., а частка Одеської міської ради відповідно 1977500грн.(без ПДВ), 2373000грн.(з ПДВ), та з урахуванням ч.3 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» саме за цією ціною був проданий об`єкт орендарю приміщення, та саме оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або належне виконання умов договору зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відповідач надав до суду 27.09.2022р. відзив у якому позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що 18.09.2019 року Одеською міською радою прийнято рішення про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають приватизації у 2019 році нежитлового приміщення розташованого за адресою м.Одеса вул..Троїцька 43-б приміщення 101 та його приватизацію. Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2017 року №543 укладеного між Департаментом комунальної власності ОМР та ТОВ «Профі Одеса» передано у строкове платне користування нежитлове приміщення мансарда №101 загальною площею 745 кв.м. з метою розміщення офісу. Ринкова вартість об`єкта оренди станом на 29.09.2017 року становила 2160000грн.(без ПДВ), звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений ТОВ «Сінергія інвест». Термін дії договору оренди з 11.1.22017року по 11.11.2020р.

ТОВ «Профі Одеса» 11.12.2017 року звернулось до Департаменту щодо отримання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень у орендованому приміщені, та 11.07.2019 року надано відповідний дозвіл ТОВ «Профі Одеса». Згідно з висновком експертного дослідження від 04.09.2019 року №56/19 судового експерта Рапач К.В. підтверджено факт здійснення і склад невід`ємних поліпшень об`єкта оренди нежитлового приміщення №101 які неможливо відокремити від речі без їх пошкодження та знецінення. Та згідно звіту станом на 05.09.2019 року ринкова вартість невід`ємних поліпшень становила 961000грн. без ПДВ. (рецензія складена 09.09.2019р.).

Проте згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта, що підлягає приватизації способом викупу орендарем, який здійснив поліпшення орендованого майна нежитлового приміщення №101 станом на 31.10.2019 року ринкова вартість об`єкта, що підлягає приватизації становила 4 152 000грн. без ПДВ з якої частка орендаря становила 2 174 500грн. без ПДВ (рецензія на звіт складена 01.11.2019 року), що становить на 1 186 500грн. більше ніж попередня оцінка. Та відповідно до ч.3 ст.18 Закону передбачено, що якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації. Інших дій, в тому числі повторної переоцінки невід`ємних поліпшень об`єкта, що підлягає приватизації Закон не передбачає. 28.12.2019 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ТОВ «Профі Одеса» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №101 загальною площею 745кв.м. що розташоване в м.Одесі вул..Троїцька 43-б. Відповідно до п.1.3 Договору купівлі-продажу ринкова вартість об`єкта оцінки з урахуванням витрат орендаря на невід`ємні поліпшення здійсненні за час його оренди для приватизації шляхом викупу орендарем становить 2 373 000грн. з ПДВ згідно з висновком оцінювача про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки, що були виконані суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сінергія інвест». Тому на підставі п.1 ч.1 ст.8, п.7 ст.10, частини 2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» абз.2 п.п.7 п.4 Положення про Південий офіс Держаудитслужби відповідач правомірно висуває до позивача вимогу про забезпечення відшкодування на користь Департаменту шкоди заподіяної внаслідок незаконного відчуження комунального майна за заниженою вартістю об`єкта в сумі 1 456 200грн відповідно до норм ст.13-136Кодексу законів про працю України. А тому вимога є законною та правомірною.

Ухвалою суду від 06.12.2022 року відкрито позовне провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06.02.2023 року задоволені клопотання представників сторін та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, частиною першої статті 1 якого, установлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №310 "Про затвердження Положення Державну фінансову інспекцію України " (далі - Положення № 310), норми якого були чинними на час проведення перевірки, встановлено, що Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснювала свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення № 310).

28 жовтня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 868, згідно з пунктом 1 якої утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 "Про затвердження Положення про Державну аудиторську службу України" встановлено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) (далі - Положення № 43) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення № 43).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» (далі - постанова КМУ № 266) утворено, як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби, у тому числі Північний офіс Держаудитслужби (додаток 1 до постанови КМУ№ 266).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №519-р функції і повноваження Державної фінансової інспекції України, що припиняється, покладено на Державну аудиторську службу України.

Відповідно до ч.2 статті 2 Закону України №2939-ХІІ Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом першої статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Згідно з пунктом 50 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затвердженого постановою КМУ № 550 від 20.04.2006 року за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до ст.18 закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті.

Орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу.

Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації.

Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації врегульований Наказом Фонду державного майна України №377 від 27.02.2004 року.

Згідно п.1.4. Порядку №377 незалежна оцінка орендованого нерухомого майна проводиться суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та включає такі етапи:

опрацювання вихідних даних, необхідних для оцінки, у тому числі отриманих від органу приватизації за результатами виконання робіт підготовчого етапу;

ідентифікація поліпшень орендованого майна;

застосування методичних підходів та узагальнення отриманих з їх використанням результатів оцінки з метою визначення ринкової вартості орендованого нерухомого майна та ринкової вартості невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна;

визначення питомої ваги часток держави (відповідно комунального майна або майна, що належить Автономній Республіці Крим) та орендаря у визначеній ринковій вартості орендованого нерухомого майна;

складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість орендованого нерухомого майна, подання їх до органу приватизації на рецензування та затвердження не пізніше ніж за 15 календарних днів до закінчення встановленого законодавством строку проведення

незалежної оцінки;

затвердження висновку про вартість орендованого нерухомого майна відповідним органом (далі - відповідний орган приватизації):

державним органом приватизації - у разі приватизації державного (республіканського) майна або якщо йому надані повноваження щодо приватизації комунального майна, виконавчим органом органу місцевого самоврядування - у разі

приватизації комунального майна.

Згідно п.3.2. Порядку №377 під час проведення незалежної оцінки орендованого

нерухомого майна передбачається така послідовність процедур:

визначається ринкова вартість орендованого нерухомого майна відповідно до його поточного фізичного (технічного) стану та з урахуванням принципу найбільш ефективного використання на дату оцінки (ринкова вартість орендованого нерухомого майна з поліпшеннями). З цією метою аналізується ринкова вартість подібного майна на дату оцінки, що містить поліпшення, які є подібними до поліпшень, здійснених орендарем;

визначається ринкова вартість орендованого нерухомого майна відповідно до його фізичного (технічного) стану, що був наявний на початок здійснення орендарем поліпшень, та з урахуванням принципу найбільш ефективного використання у такому стані на дату оцінки (ринкова вартість орендованого нерухомого майна без поліпшень). З цією метою аналізується ринкова вартість подібного майна на дату оцінки, що не містить поліпшення, які є подібними до поліпшень, здійснених орендарем; розраховується ринкова вартість невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна як різниця між ринковою вартістю орендованого нерухомого майна з поліпшеннями та ринковою вартістю орендованого нерухомого майна без поліпшень з урахуванням вимог пункту 3.7 цього Порядку; визначення питомої ваги державної частки (відповідно комунального майна або майна, що належить Автономній Республіці Крим) та частки орендаря в об`єкті приватизації.

Розрахунки ринкової вартості орендованого нерухомого майна з поліпшеннями, ринкової вартості орендованого нерухомого майна без поліпшень, а також ринкової вартості невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна здійснюються без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю Південним офісом Держаудитслужби в період з 19.07.2022 року по 05.09.2022 року ревізійною групою проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (надалі ДКВ ОМР) за період з 01.10.2019р. по 30.06.2022 року.

За результатами проведеної ревізії складений акт від 12.09.2022 року №20-11/04 із запереченнями (т.1 а.с.155-210).

За висновками акту відповідачем складена вимога щодо усунення виявлених порушень за вих. №151520-15/2868-2022 від 03.10.2022 року у якій серед іншого вимагається від Департаменту КВ ОМР забезпечити відшкодування на користь Департаменту шкоди заподіяної внаслідок відчуження комунального майна за заниженою вартістю об`єкта в сумі 1 456200грн. відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.19).

З вказаною вимогою відповідач не погодився та оскаржив її до суду.

ДКВ ОМР відповідно до Положення про департамент комунальної власності ОМР забезпечує реалізацію місцевої політики у сфері управління, ефективного використання та збереження майна комунальної власності територіальної громади м.Одеси, є органом приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси. На ДКВ ОМР відповідно до п.2.4 Положення покладені серед іншого функції: підготовки проектів рішень ОМР з питань приватизації та відчуження в інший спосіб об`єктів комунальної власності територіального громади м.Одеси; здійснення повноважень з організації та відчуження в інший спосіб об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси; укладення договорів купівлі-продажу, передачи у користування майна комунальної власності територіальної громади м.Одеси та інше.

Згідно п.3.1 Положення Департамент має право одержувати в установленому порядку від відповідних органів державної влади, підприємств, установ, організації, об`єднань громадян, окремих осіб незалежно від їх підпорядкування та форми власності інформацію та матеріали, необхідні для виконання покладених на Департамент завдань; здійснювати перевірки, зокрема з питань ефективного використання майна комунальної власності територіальної громади м.Одеси підприємствами, установами, організаціями.

Нежитлове приміщення №101 загальною площею 745 кв.м. розташоване за адресою: м.Одеса вул..Троїцька 43-б згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №106792415 від 08.12.2017 року належало Територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради (т.2 а.с.167).

11.12.2017 року між ДКВ ОМР (орендодавцем) та ТОВ «Профі Одеса» (орендар) укладений договір оренди №543/4 нежитлового приміщення мансарди №101 загальною площею 745 кв.м. розташованого за адресою: м.Одеса вул..Троїцька 43-б терміном дії договору до 11.11.2020 року.

Згідно п.4.4 Договору оренди капітальний ремонт, реставрація, реконструкція, технічне переобладнання об`єкта оренди викликані особливостями господарської діяльності орендаря, проводяться лише з дозволу погодження Орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок Орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку. Після проведення перепланування або реконструкції що потягла за собою зміну конструктивних елементів приміщень, орендар зобов`язаний замовити за власний рахунок в КП «БТІ» ОМР технічний паспорт на ці приміщення і не пізніше 3-х місяців після закінчення ремонтних робіт надати його Орендодавцю.

Надалі ТОВ «Профі Одеса» звернулось до ДКВ ОМР щодо надання згоди на проведення ремонтних робіт у орендованому нежитловому приміщенні та 11.07.2019 року вих. №01-13/3093 така згода була надана (т.3 а.с.222).

В наступному орендар ТОВ «Профі Одеса» провів ремонті роботи та 02.09.2019р. звернувся до ДКВ ОМР з заявою про включення орендованого приміщення до переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають приватизації у 2019 році .

Рішенням Одеської міської ради №5109-VII від 18.09.2019 року нежитлове приміщення 101 розташоване за адресою: м.Одеса вул..Троїцька 43-б загальною площею 745 кв.м. включено до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності що підлягають приватизації у 2019 році та визначено шлях його приватизації- викуп орендарем (т.2 а.с.28).

Для визначення питання, чи здійснено орендарем поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна відповідно до абз.2 ч.2 ст.18 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» ТОВ «Профі Одеса» замовлено у ТОВ «Сінергія Одеса» Звіт про незалежну оцінку вартості невід`ємних поліпшень об`єкту оренди нежитлового приміщення №101(надалі звіт №1).

Такий Звіт 05.09.2019р. був виготовлений та за його висновком ринкова вартість невід`ємних поліпшень індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлового приміщення №101 розташованого за адресою: м.Одеса вул..Троїцька 43-б станом на 05.09.2019 року становить 961 000грн.(т1 а.с.83).

В наступному після отримання згоди ОМР на включення нежитлових приміщень до Переліку об`єктів що підлягають приватизації у 2019 році 21.10.2019 року в.о. директора ДКВ ОМР Радіоновим В.М. виданий наказ №889 яким відділу приватизації та конкурсних процедур управління орендних відносин та відчуження комунального майна Департаменту доручено підгодовувати пакет документів для приватизації вказаного нежитловогоо приміщення та сектору оцінки управління орендних відносин та відчуження комунального майна доручено забезпечити проведення незалежної оцінки вказаного приміщення(т.2 а.с.89).

На виконання вищевказаного наказу ДКВ ОМР замовило у ТОВ «Сінергія Одеса» виготовлення Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта, що підлягає приватизації способом викупу орендарем, який здійснив поліпшення орендованого майна нежитлового приміщення №101.

Та 31.10.2019 р.-01.11.2019р. ТОВ «Сінергія інвест» склало звіт про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкту що підлягає приватизації способом викупу орендарем, який здійснив поліпшення орендованого майна -нежитлового приміщення №101 загальною площею 745 кв.м розташоване м.Одеса вул..Троїцька 43-б. (т.2 а.с.109-159) (надалі звіт №2).

Та згідно його висновків ринкова вартість невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення №101 станом на 31.10.2019 року становить 2174 500грн.(т.2 а.с.157). При цьому вартість об`єкта з поліпшеннями : 4152 000грн. без ПДВ; вартість об`єкта без поліпшень : 1977 500грн. без ПДВ; вартість ідентифікованих невід`ємних поліпшень : 2174 500грн. без ПДВ.(т.2 а.с.156) та на нього виготовлена ріцензія.

Також ТОВ «Сінергія інвест» для приватизації орендарем, що здійснив невід`ємні поліпшення складений Висновок щодо ринкової власності об`єкта оцінки- нежитлового приміщення №101 загальною площею 745 кв.м. розташоване м.Одеса вул..Троїцька 43-б (т.1 а.с.44).

Як вбачається з його змісту оцінювачем був застосований витратний та дохідний підходи (т.1 а.с.44), та визначена ринкова вартість орендованого майна 4152000грн. без ПДВ з яких частка комунальної власності 19775000грн., частка орендаря 2174500грн., та відповідно ринкова вартість частки комунальної власності з урахуванням ПДВ складає 2373000грн.

Вказаний висновок оцінювача затверджений наказом директора ДКВ ОМР О.В.Спектор №922 від 01.11.2019р.(т.2 а.с.163).

28 грудня 2019 року між Територіальною громадою м.Одеси в особі Одеської міської ради від імені якої діяв ДКВ ОМР (продавець) укладений договір продажу з ТОВ «Профі Одеса» за умовами якого продавець продав, а покупець купив майно комунальної власності, яке в цілому складається з нежитлового приміщення №101 загальною площею 745 кв.м розташоване м.Одеса вул..Троїцька 43-б за ціною продажі 2 373 000грн.(т.2 а.с.173).

Наказом ДКВ ОМР №14 від 13.01.2020 року в.о. начальника ДКВ ОМР Ахмеров затвердив результати продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності територіальної громади м.Одеси -нежитлового приміщення №101 загальною площею 745 кв.м розташоване м.Одеса вул..Троїцька 43-б покупцю ТОВ «Профі Одеса» за договором купівлі-продажу від 28.12.2019р. (т.2 а.с.169).

Згідно п.57 Методики оцінки майна затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1891 від 10.12.2003р. вартість орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію), що підлягає приватизації шляхом викупу, визначається шляхом проведення незалежної оцінки.

За відсутності балансової вартості орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію) та у разі наявності умови щодо компенсації орендарю (колишньому концесіонеру) вартості невід`ємних поліпшень, здійснених за рахунок його коштів за час оренди (концесії), вартість орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію) визначається на підставі його ринкової вартості та ринкової вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна (майна, що надавалося у концесію).

Для визначення ринкової вартості невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію) розраховується різниця між ринковою вартістю нерухомого майна на дату оцінки виходячи з ринкової вартості подібного майна з урахуванням невід`ємних поліпшень, що здійснені орендарем (концесіонером), та його ринковою вартістю, визначеною на дату оцінки, ґрунтуючись на припущенні, що воно не містить зазначених поліпшень. Ринкова вартість невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна (майна, що надавалося у концесію) дорівнює величині, що не перевищує фактично сплаченої суми коштів орендаря (концесіонера) за здійснення ідентифікованих невід`ємних поліпшень.

Згідно п.3 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого Постановою КМУ від 10 вересня 2003 р. N 1440 ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

У п.5.1 Звіту про технічний стан та експлуатаційної придатності нежитлового приміщення №101 складеного ПП «Інженер сервіс» 28.02.2019 року на замовлення ТОВ «Профі Одеса» та який містився у матеріалах приватизаційної справи на підставі яких приймався наказ №922 від 01.11.2019р. про затвердження висновку про оцінку вартості вказано, що висота стін до несучих елементів стропильної системи від 1.5 м до 3,75 м.(т.3 а.с.105).

Що відповідає даним технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «БТІ» ОМР від 07.07.2017р.: висота приміщень 1,5-3,75м. (т.3 а.с.75-77), та даним технічного паспорту без дати (т.2 а.с.118-120).

Також такий вид робіт як підвищення висоти зовнішніх стін відсутній як вид робіт у акті виконаних робіт та у додатку №1 до Договору підряду Договірна ціна на будівництво Ремонт в нежитлових приміщеннях мансарди №101 загальною площею 745 кв.м. що розташоване за адресою м.Одеса вул..Троїцька 43-б (т. 3 а.с.83-96, а.с.128-133).

Проте при порівнянні двох Звітів про незалежну оцінку складених в вересні та жовтні 2019 року одним й тим же оцінювачем судом встановлено, що в якості вихідної інформації у обох звітах зазначені однакові документи, таж сама нормативна база, проте якщо в звіті №1 складеному 05.09.2019 року у п.3.2 «Об`ємно-планувальні показники об`єкта оцінки до проведення робіт по реконструкції нежитлового приміщення №101 зазначено, що площа становить-745кв.м., висота приміщень 0,5-3,75 м , будівельний об`єм куб.м -1870 (т.1 а.с.69), то у звіті №2 від 31.10.2019 року у тому ж п.3.2. «Об`ємно-планувальні показники об`єкта оцінки до проведення робіт по реконструкції нежитлового приміщення №101» зазначено, що висота приміщень 06,-3,75м, а відповідно будівельний об`єм куб.м. -1770 (т.1 а.с.104). Таким чином, як вбачається при завишенні у Звіті №2 висоти стін приміщень об`єкта на 0.1 м що повинно було призвести до збільшення будівельного об`єму призвело до навпаки до зменшення будівельного об`єму з 1870 до 1770 куб.м. та виходячи з того, що висота стін об`єкту до проведення робіт по реконструкції є незмінною, то дана різниця в показниках об`єкта повинна була перевірена для усунення розбіжностей у вихідних даних одного й того об`єкта.

Надалі показники будівельного об`єму об`єкту використовувалось оцінювачем при розрахунку залишкової вартості оцінюваних приміщень в стані до проведення робіт з капітального ремонту таблиця №6/1 та у звіті №1 вартість склала 1782471,10грн. (т.1 а.с.77) , тоді як у звіті №2 його вартість склала 1754755,95грн. (т.1 а.с.112), тобто різниця склала 27716грн., що в свою чергу призвело до різниці між округленою вартістю оцінюваних приміщень в стані до проведення робіт з капітального ремонту з урахуванням права користування земельною ділянкою в гривнях в обох звітах: в звіті №1 -2 140 000грн.(т.1 а.с.80), у звіті №2 -2 113 000грн. (т.1 а.с.115).

Надалі при порівнянні таблиць №6/2 у обох звітах встановлені наступні розбіжності.

Так при визначені вартості об`єкта оцінки після проведення робіт з поліпшення в обох звітах застосована одна формула з однаковими складовим, проте певні коефіценти, які при даних обставинах повинні збігатися, але вони відрізняються, а саме:

У звіті №1 К-4 (поправочний коефіцент, що враховує поліпшення конструктивних особливостей та оздоблення, комунікації, УПВС (загальна частина, технічно частина, п.4, п.7) результуючий коефіцент на відсутність ряду благоустройств і конструктивні особливості, відмінність за групами капітальності вказаний -0,86 (т.1 а.с.80), то у звіті №2 цей же К-4 хоча й зазначений у тексті розшифрування позначень - 0,86, проте у таблиці 6/2 він вже вказаний -1,041(т.1 а.с.115).

Крім того у звіті №1 в таблиці №6/2 коефіцент придатності позначений як «Кгодн» вказаний 0,84, а у таблиці звіту №2 він вказаний як 0,93.

Постановою Кабінету міністрів України від 10 грудня 2003 р. № 1891 затверджена методика оцінки майна, яка визначає, що Коефіцієнт придатності (К пр) розраховується за формулою: Кприд=Ск:Сз

де Ск очікуваний строк корисного використання основного засобу від дати оцінки, у місяцях; Сз загальний строк експлуатації основного засобу залежно від класифікації, у місяцях.

Значення показника Сз залежно від класифікації основних засобів дорівнюють для:будинків, споруд та передавальних пристроїв 480 місяців.

Виходячи з того що, з моменту складання двох звіті пройшло більше одного місяця, то даний коефіцент у звіті №2 повинен бути щонайменш на 1 місяць менше ніж у звіті №1 як раніше виготовленому, а не навпаки як у Звіті №2 коли різниця сягає -0,07.

Фізичний знос об`єкта після проведення робіт по капітальному ремонту розрахований в обох звітах у табляціх №3/2 та незважаючи на те, що вони складені в проміжок менш ніж двох місяців проте середньозважений фізичний знос в першому звіті -16,48, а в звіті №2 -7,07, та вказані розрахунки зносу були використані під час розрахунку залишкової вартості оцінюваних приміщень в стані після проведення робіт з капітального ремонту (таблиця №6/2) (т.1 а.с.74, т.1 а.с. 115), хоча вони не повинні розрізнятися за наявності одних тих самих вихідних, що було встановлено судом раніше.

Та дані відмінності у вихідних даних при застосуванні тих самих формул для розрахунку вартості об`єкта з поліпшенням та без поліпшення призвели до розбіжностей у суму : 2 174 500 -961 000= 1 213 500грн. без ПДВ (сума ПДВ- 242700грн.).

Та на вищевказані розбіжності, посадові особи ДКВ ОМР не звернули увагу та не надали оцінки під час прийняття рішення про затвердження висновку про оцінку майна.

Відповідно до абз.3 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно п.17 Методики оцінки майна затвердження оцінки майна здійснюється шляхом видання наказу про затвердження акта оцінки або висновку про вартість майна органом приватизації (іншим суб`єктом управління об`єктами державної власності або органом місцевого самоврядування), додатками до якого є акт оцінки або висновок про вартість, що затверджується, і рецензія на акт оцінки або звіт про оцінку майна.

У п.3 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого Постановою КМУ від 10 вересня 2003 р. N 1440 розкрита дефініція «необ`єктивна оцінка» - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки.

Згідно п.64 постанови Кабінету міністрів України №1891 від 20.12.2003р. «Про затвердження Методики оцінки майна» до об`єктів у матеріальній формі застосовується незалежна оцінка. Незалежна оцінка окремого індивідуально визначеного майна, що приватизується, проводиться у двомісячний строк від дати оцінки. При цьому звіт про оцінку та висновок про вартість подаються до державного органу приватизації на рецензування та затвердження не пізніше ніж за 15 календарних днів до закінчення вищезазначеного строку.

З аналізу вишесказаних нормативних документів вбачаєтсья, що остаточне рішення щодо оцінки майна приймає керівник ДКВ ОМР, до повноважень якого належить видача наказів якими затверджуються звіти та висновки щодо оцінювання. Та законодавець не покладає на орган приватизації імперативного обов`язку щодо затвердження результатів оцінки майна, та суб`єкт при вирішенні вказаного питання наділений певною свободою розсуду.

Суд не визначає в межах предмету спору по цій справі розмір суми коштів втрачених бюджетом територіальної громади м.Одеси від невірно визначеної оцінки проданого майна територіальної громади.

Проте суд погоджується з відповідачем щодо наявності порушень під час процедури продажу майна комунальної власності -нежитлового приміщення №101 загальною площею 745 кв.м. розташоване м.Одеса вул..Троїцька 43-б.

У висновку експерта №05 від 17.03.2023 року складеного на замовлення позивача, вказано, що висновки Південного офісу Держаудит служби викладені в акті №20-11/04 від 12.09.2022 року щодо відчуження ДКВ ОМР в грудні 2019 року нежитлового приміщення №101 за заниженою вартістю, наслідок чого недоотримано доходів від приватизації комунального майна на загальну суму 1 456 200грн. з ПДВ документально та нормативно не підтверджуються, через те, що різниця між ринковою вартістю невід`ємних поліпшень відповідно Звіту станом на 05.09.2019р. в розмірі 960 000грн. та ринковою вартістю невід`ємних поліпшень відповідно до звіту станом на 31.10.2019 року в розмірі 2174500грн. пояснюється тим, що при розрахунку невід`ємних поліпшень використано різну ринкову вартість нерухомого майна. Та суд критично ставиться до цього висновку, так як експертом взагалі не надавалась оцінка застосуванню невірних вихідних даних одним й тим самим оцінювачем в однакових разрахунках, що призвело до завищення вартості поліпшень.

Аналіз правових норм що регулюють дані правовідносини дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Спірна вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована, тому судом перевірено в межах предмету цього спору, чи наявне порушення на усунення якого висунута вимога, без оцінці вірності розміру заподіяної шкоди, який повинен перевірятися судом під час розгляду справи за позовом контролюючого органу, пред`явленого до об`єкта перевірки про стягнення з нього збитків.

Щодо не згоди позивача з тим, хто з посадових осіб повинен в разі наявності порушень відповідати за заподіяні збитки, то суд звертає увагу на те, що згідно ч.4 ст.136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Водночас оскаржуваний пункт вимоги направлений відповідачем до Департаменту комунальної власності ОМР, який є юридичною особою та виконавчим органом ОМР, тоді як в разі висування вимог щодо відшкодування збитків заподіяних керівником установи та їх заступників в даному випадку керівником або заступником ДКВ ОМР то вимогу слід було направляти до Одеської міської ради як до вищестоящого органу, що свідчить про те, що відповідач не вважає даних осіб винними.

Так само суд наголошує, на тому що не вирішує в межах цієї справи вину конкретних посадових осіб позивача дії яких призвели до заподіяння шкоди, так як дане питання відноситься до компетенції позивача, та у оскаржуваному пункту вимоги жодної особи не зазначено.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов ДКВ ОМР не підлягає задоволенню, так як відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваної вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, наступне.

Так як у задоволенні позову відмовлено, то суд розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись статтями 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування п.1 вимоги відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 12.04.2023 року.

Суддя Іванов Е.А.

.