Справа № 460/9098/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
10 квітня 2023 року м. Рівне №460/9098/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши заяву Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради
доУправління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області
про забезпечення позову,
Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги №1 від 03.04.2023 про повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету в сумі, що використана ним не за цільовим призначенням; розпорядження №1 від 03.04.2023 про зупинення операцій з бюджетними коштами; попередження від 03.04.2023 про неналежне виконання бюджетного законодавства.
Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову позивач зазначив, що незважаючи на оскарження вимоги №1 та розпорядження №1 від 03.04.2023 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, такі рішення суб`єкта владних повноважень продовжують свою дію та створюють правові підстави для зупинення функціонування апарату Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради та неможливістю виконання покладених органом місцевого самоврядування функцій та обов`язків.
Крім того, позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виплатити працівникам управління заробітної плати.
Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Системний аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС України).
Тобто в ухвалі про забезпечення позову суд повинен викласти мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Також суд повинен вказати в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення оспорюваних рішень Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, а саме: вимоги №1 від 03.04.2023 до одержувача бюджетних коштів про повернення бюджетних коштів до відповідного бюджету в сумі, що використана ним не за цільовим призначенням, а також розпорядження №1 від 03.04.2023 про зупинення операцій з бюджетними коштами.
Як на підставу для забезпечення позову, позивач посилається на можливе зупинення операцій з бюджетними коштами, що призведе до негативних наслідків у фінансовому забезпеченні виконання завдань і функцій, які ним здійснюються, а також подальшою неможливістю виплатити працівникам Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради заробітної плати.
Водночас, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем у заяві про забезпечення позову не надано.
При цьому, обґрунтування необхідності забезпечення позову прямо не співвідносяться з предметом адміністративного позову.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 120 Бюджетного кодексу України зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства.
Частиною ж другою цієї статті Бюджетного кодексу України встановлено, що зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом.
Механізм застосування такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами, визначає Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 №21 (далі Порядок №21).
Згідно з пунктом третім Порядку №21 у разі прийняття уповноваженим органом розпорядження про зупинення операцій зупиненню підлягають операції з бюджетними коштами на рахунках розпорядників та/або одержувачів за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), за якою виявлено порушення вимог бюджетного законодавства.
Якщо зазначене порушення виявлено за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), яка відсутня у поточному бюджетному періоді, то уповноважений орган зазначає в розпорядженні про зупинення операцій бюджетну програму (код тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), згідно з якою передбачено утримання розпорядника. При цьому зупиненню підлягають будь-які операції, за винятком:
сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
виконання рішень органів, яким відповідно до закону надано право стягнення коштів;
здійснення захищених видатків.
Відповідно до статті 55 Бюджетного кодексу України захищеними видатками бюджету визнаються видатки загального фонду бюджету, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень (частина перша).
Згідно з частиною другою цієї ж статті Бюджетного кодексу України захищеними видатками бюджету визначаються видатки загального фонду на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату; придбання медикаментів та перев`язувальних матеріалів; забезпечення продуктами харчування; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; обслуговування державного (місцевого) боргу; поточні трансферти населенню; поточні трансферти місцевим бюджетам; підготовку кадрів вищими навчальними закладами I-IV рівнів акредитації; забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення для індивідуального користування; фундаментальні дослідження, прикладні наукові та науково-технічні розробки; роботи та заходи, що здійснюються на виконання Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, та роботи з посилення бар`єрних функцій зони відчуження; компенсацію процентів, сплачуваних банкам та/або іншим фінансовим установам за кредитами, отриманими громадянами на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла; заходи, пов`язані з обороноздатністю держави, що здійснюються за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету; здійснення розвідувальної діяльності; оплату послуг з охорони державних (комунальних) закладів культури; оплату енергосервісу; виплати за державними деривативами.
Таким чином, витрати на оплату праці працівників бюджетних установ відносяться до захищених видатків бюджету, операції за якими не підлягають зупиненню на рахунках розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів.
Відповідно до доданого розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.04.2023 №1, дію якого просить зупинити позивач шляхом забезпечення позову, зобов`язано зупинити операції з бюджетними коштами на рахунку № НОМЕР_1 по КПКВК 1617325 «Будівництво споруд, установ, закладів фізичної культури і спорту». При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів у підтвердження того, що коштами із даного рахунку здійснюється фінансування оплати праці працівників бюджетної установи.
Крім того, згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ №2 від 06.03.2008 застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Надання судом оцінки оспорюваним рішенням до початку розгляду справи, в порядку встановленому КАС України, є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 124 Бюджетного кодексу України у разі визнання судом рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства повністю чи частково незаконним особі, щодо якої воно було винесено, поновлюються обмежені таким рішенням права.
Таким чином, дослідивши та надавши належну оцінку фактичним обставинам відповідно до поданих позивачем матеріалів та повідомлених фактів, суд прийшов до висновку про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову згідно з поданою 10.04.2023 Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради до суду заявою.
Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги, розпорядження та попередження відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 10 квітня 2023 року

Суддя Олег ГРЕСЬКО