Справа № 260/743/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/743/20 пров. № А/857/18530/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року (суддя Плеханова З.Б., м. Ужгород, повний текст рішення складено 25 листопада 2022 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у березні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУДПС у Закарпатській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , № від 25.03.2020 року, рішення № від 25.03.2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ГУДПС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2019 p. За результатами перевірки складено акт за № 176/33-06/ від 13.03.2020 року. 25.03.2020 позивач отримав податкові повідомлення-рішення № , № від 25.03.2020 року, рішення № від 25.03.2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року. Так, перевіркою було встановлено завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності позивача за рахунок віднесення до складу витрат амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби на загальну суму 1782442,90 грн. та вартості послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00грн. Позивач зазначає, що відповідно до Митного тарифу, сідельний тягач відноситься до товарної позиції УКТ ЗЕД під кодом 8701 20 - трактори колісні для напівпричепів (за винятком тракторів товарної позиції 8709). У цій групі термін "трактори" означає транспортні засоби, призначені головним чином для буксирування чи штовхання інших транспортних засобів, пристроїв і вантажів, незалежно від того, мають вони чи ні допоміжні пристосування. Звертає увагу, що сідельний тягач відповідно до УКТ ЗЕД належить до товарної позиції трактори колісні для напівпричепів (код 8701 20). При цьому, не відноситься ні до вантажних, ні до легкових автомобілів. Зазначає, що підтвердженням віднесення транспортних засобів: сідельних тягачів і напівпричепів до товарної позиції УКТ ЗЕД за кодами 87012010 та 87163930 є митні декларації, видаткові накладні. Вважає, що сідельні тягачі, які використовуються в господарській діяльності позивача, належать до товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД 870120, а напівпричепи - до 8716, а тому, не є вантажними автомобілями відповідно до чинного законодавства України, які визначені як основні засоби подвійного призначення пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (далі ПК України). Позивач зауважує, що він, як суб`єкт господарювання має право на забезпечення об`єктів, які використовуються в господарській діяльності, засобами охорони, а витрати на забезпечення такої охорони є такими, що пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця, а тому відносяться до складу валових витрат за умови їх документального підтвердження. Таким чином, вважає, що витрати за отримання охоронних послуг підтверджені документально, а тому правомірно віднесені до складу валових витрат господарської діяльності, що свідчить про необґрунтованість висновків контролюючого органу про завищення витрат на суму 459439,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку із віднесенням до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн.Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Закарпатській області № від 25 березня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Закарпатській області № від 25 березня 2020 року. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, фактично в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосуд першої інстанції вказав, що відповідачем правомірно зроблено висновок щодо помилкового віднесення ФОП ОСОБА_1 до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, амортизаційних відрахувань на основні засоби подвійного призначення на загальну суму 1782442,90 грн. Отже, відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України, вказане порушення вплинуло на величину об`єкта оподаткування чистий оподатковуваний дохід. Звертає увагу, що скасовуючи частково податкове повідомлення-рішення від 25.03.2020 №, суд першої інстанції скасував в повному обсязі податкове повідомлення рішення від 25.03.2020 №, від 25.03.2020 №Ф-002533306 та рішення від 25.03.2020 №.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник ГУДПС у Закарпатській області 04.04.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника в судовому засіданні.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити, оскільки повідомленні причини неявки судом визнано неповажними. Апеляційний суд також бере до уваги необхідність дотримання строків розгляду справи. Крім цього, суд не визнавав обов`язковою участь представників сторін у судовому засіданні, а тому вважає, що розгляд справи можливо провести без участі представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач - ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність у галузі вантажних перевезень автомобільним транспортом з 29.01.1995р. Видами господарської діяльності останнього є діяльність у сфері вантажного автомобільного транспорту (код КВЕД 49.41 основний) та допоміжного обслуговування наземного транспорту (код КВЕД 52.21), технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, (код КВЕД 45.20).

13.03.2020 податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018р. - 31.12.2019p.

За результатами перевірки складено акт № 176/33-06/ від 13.03.2020р. в якому зазначено виявлені в ході перевірки порушення, а саме :

- п.177.2, п. 177.4 ст.177 розділу IV ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи з фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 403538,74 грн., в тому числі за 2018 рік - 178534,96 грн., за 2019 рік - 225003,78 грн.;

- пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2 ст.177 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано військовий збір від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 33628,22 грн., в тому числі: за 2018 рік - 14877,91 грн., за 2019 рік - 18750,31 грн.;

- п.3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015р., а саме у Податкових розрахунках, у період 2018 - 2019 роки, платником не відображалися суми виплачених доходів фізичним особам - підприємцям за ознакою доходу « 157» - дохід, виплачений самозайнятій особі;

- п.1 ч.2 ст. 6, п.11 ст.8 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», із змінами і доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 10140,90 грн., в тому числі за 2019 рік - 10149,90 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за рахунок віднесення до складу витрат амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби на загальну суму 1782442,90 грн. та вартості послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та території на загальну суму 459439,00 грн.

Податковий орган дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави включати до витрат амортизаційні відрахування за придбані транспортні засоби, а саме сідельних тягачів і напівпричепів, оскільки вважає що це вантажні автомобілі. Заниження доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується військовий збір та заниження суми військового збору відбулось за рахунок заниження чистого оподаткованого доходу в результаті завищення витрат пов`язаних з отриманням доходу.

На підставі акту перевірки контролюючий орган виніс:

- податкове повідомленням-рішенням № від 25.03.2020р., яким збільшено грошове зобов`язання у розмірі 403538,74 грн. та донараховано штрафні санкції у розмірі 201769,37 грн. - податкове повідомленням-рішенням № від 25.03.2020р., яким збільшено суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі основного платежу 33628,22 грн., штрафних санкцій - 16814,11 грн.; -вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020р., якою донараховано єдиний внесок на загальну суму 10140,90 грн.- рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.03.2020р. яким застосовано штрафні санкції за не нарахування єдиного внеску на суму 1014,09 грн.

Позивач не погодився із рішеннями контролюючого органу та оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що висновок податкового органу , що позивачем помилково віднесено до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю ФОП Улашин вартість оплачених послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00 грн., в тому числі: за 2018 рік-193106,00 грн.; за 2019 рік- 266333,00 грн., є помилковим, оскільки вартість придбаних послуг на охорону і диспетчерування, прямо пов`язана з господарською діяльністю позивача, що підтверджено змістом укладених договорів, місцезнаходженням об`єктів, де здійснюється діяльність позивача за звітній період, у зв`язку з чим ці витрати у відповідності до п.п. 177.4.4. пункту 177.4 статті 177 ПК України відносяться до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів. У зв`язку з цим податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку із віднесенням до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн. є протиправним. Разом з тим, суд вказав, що відповідачем правомірно зроблено висновок щодо помилкового віднесення позивачем до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 амортизаційні відрахування нараховані на основні засоби на суму 1782442,90 грн.

Згідно з частиною 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано вище, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку із віднесенням до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн. Відтак, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції саме в цій оскаржуваній частині.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пункту 177.2 статті 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пунктом 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1 витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; 177.4.2 витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; 177.4.3 суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; 177.4.4 інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, пунктом 177.4 статті 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, який не передбачає включення до складу витрат на оплату послуг з охорони та диспетчерування приміщень.

Так, згідно з матеріалами справи,позивачем з ПП «Зодіак І К-1» та ПП «Зодіак І К-2» було укладено договори на надання охоронних послуг, а саме на забезпечення охоронних заходів на об`єкті ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що податковим органом враховано при прийнятті податкового повідомлення-рішення № від 25.03.2020р., (яким збільшено грошове зобов`язання у розмірі 403538,74 грн. та донараховано штрафні санкції у розмірі 201769,37 грн.) вартість оплачених послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00 грн., у тому числі за 2018 р. 193106 грн., за 2019 р. 266333 грн.

Отже, відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України, вказане порушення вплинуло на величину об`єкта оподаткування чистий оподатковуваний дохід.

Відтак, податкове повідомлення-рішення ГУДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку із віднесенням до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн. є правомірним, а відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

В частині висновку відповідача щодо помилкового віднесення позивачем до складу вартості витрат, пов`язаних з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 амортизаційні відрахування нараховані на основні засоби (вантажні автомобілі-тягачі і напівпричепи) на суму 1782442,90 грн, то суд першої інстанції дійшов висновку по його правомірність. В цій частині рішення суду не оскаржується, а відтак апеляційний суд позбавлений права робити правові висновки в цій частині.

Колегія суддів зазначає також, що визначення податковим органом військового збору, застосування штрафних санкцій є похідним від збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч.3 ст. 7 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 % до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 2 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 25.03.2020 року № Ф- сформована на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акту документальної перевірки від 13.03.2020 р. № 176/33-06/, згідно з яким позивачем занижено суму єдиного внеску в розмірі 10140,90 грн.

Рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.03.2020 року № до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1014,09 грн.

Враховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено з боку позивача заниження податку з доходів фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності, відповідно це призвело до донарахування військового збору та єдиного внеску, тому наведені вище доводи стосуються і встановленого заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу та заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу від підприємницької діяльності. Оскільки є підставним донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то є підстави для застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 1014,09 грн. згідно п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та висновок суду про правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 25.03.2020 року № Ф-, правомірним є і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.03.2020 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1014,09 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів, відповідачем правомірно прийнятті оскаржувані рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року в справі №260/743/20 - скасувати, та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року