Справа № 440/2145/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 р. Справа № 440/2145/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 13.04.22 по справі № 440/2145/22

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ) звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, в якій просили суд першої інстанції:

- визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Скороходівську селищну раду Полтавського району Полтавської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у місці, яке зазначено в графічному матеріалі, що доданий до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів, відповідно до заяви від 08.11.2021;

- зобов`язати Скороходівську селищну раду Полтавського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у місці, яке зазначено в графічному матеріалі, що доданий до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів, відповідно до заяви від 08.11.2021.

- стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що вони звернулися до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області. Відповідачем на 20 сесії 8 скликання розглянуто клопотання позивачів та прийнято рішення №1945 та №1946 від 17.11.2021, якими відмовлено позивачам у наданні вказаного дозволу у зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка, яка вказана у картографічних матеріалах, доданих до заяви, не відповідає схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць. Вважаючи рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивачі у даній справі звернулися з позовом до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2145/22, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Визнано протиправним та скасовано рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язано Скороходівську селищну раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 08.11.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Представник Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області - адвоката Бибик Володимир Анатолійович не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 по справі №440/2145/22 в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нове рішення згідно якого відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не ґрунтуються на зібраних по справі доказах. Посилається на те, що судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції вказано, що "підставою для відмови у надані позивачеві дозволу на розробку землевпорядної документації стало твердження відповідача про неналежне оформлення позивачем клопотання, а саме: ненадання належних графічних матеріалів з визначеним на них бажаним місцем розташуванням земельної ділянки, через, що неможливо встановити відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку", проте ні оскаржувані рішення Скороходівської селищної ради, ні відзив представника Скороходівської селищної ради із приєднаними письмовими доказами не містять інформації, що підставою для відмови позивачам у задоволенні їх заяв є ненадання належних графічних матеріалів з визначеним на них бажаним місцем розташуванням земельної ділянки, через, що неможливо встановити відповідність місця розташування бажаних земельних ділянок вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначає, що у відзиві, і приєднаних письмових доказах до нього, відповідач при прийняття оскаржуваних рішень вважав за належний доказ приєднане позивачем викопіювання із Публічної кадастрової карти України щодо бажаного місця розташування ділянок. Вказує, що це дало можливість повністю ідентифіковане місце їх розташування і встановити, що зображені в графічних матеріалах, що приєднані до заяв позивачами земельні ділянки розташовані на землях, які згідно «Генерального плану, плану зонування села Рябківка затвердженого 8 сесією Скороходівської селищної ради VIII скликання від 20.12.2016р. №273, : - літ. Р-3 (рекреаційні зони) - призначаються для повсякденного відпочинку населення і включає парки, сквери, сади, бульвари, ліси, водойми; - літ. Р-3.1 (рекреаційні зони) - підзона зелених насаджень спеціального призначення. Вважає, що суд апеляційної інстанції повинен дослідити буквальний зміст оскаржуваних рішень Скороходівської селищної ради, відзив представника Скороходівської селищної ради та письмові пояснення. Посилається на норми Земельного кодексу України, зокрема ст.ст.118, 122. Зазначає, що запропоноване відповідачем викопіювання із генерального плану і плану зонування с. Рябківка, затвердженого рішенням 8 сесії Скороходівської селищної ради VIII скликання від 20.12.2016р. №273 на якому зазначені відповідні графічні матеріали в повному обсязі відповідають нормам матеріального права. Вважає, що Скороходівська селищна рада при прийнятті оскаржуваних рішень №1946 від 17.11.2021р. та №1945 від 17.11.2021р. діяла в порядок і спосіб передбачений законом з дотриманням і правильним застосуванням норм матеріального права.

Позивачі по даній справі не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

На адреси зазначені позивачами по справі неодноразово направлялися копії ухвал про відкриття апеляційного провадження у даній справі та про призначення справи до апеляційного розгляду у письмовому провадженні від 07.11.2022 року, а також копія апеляційної скарги, проте до суду повернулися поштові конверти з позначкою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

На адресу суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку надійшов лист, за підписом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про направлення їм документів у даній справі на зазначену ними електронну адресу.

На електронну адресу, які зазначили позивачі у вказаному листі, судом апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку було направлено копії ухвал про відкриття апеляційного провадження у даній справі та про призначення справи до апеляційного розгляду у письмовому провадженні від 07.11.2022 року, а також копія апеляційної скарги.

Скороходівською селищною радою Полтавського району Полтавської області та її представником адвокатом Бибиком Володимиром Анатолійовичем було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 08.11.2021 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області з заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області. До клопотання додано: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду.

За результатами розгляду зазначених заяв рішеннями 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області від 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у задоволені заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка, яка вказана у картографічних матеріалах, доданих до заяви, не відповідає схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць.

Позивачі, не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, звернулися до суду з позовом у даній справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з незаконності рішення Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та рішення Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", якими відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та необхідність визнання його протиправним та скасування. Також, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту та відновлення прав позивачів є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 08.11.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Положеннями частин 1 - 5 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

Згідно із частиною 1 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 6 наведеної норми передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

За змістом пункту "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі по тексту - Закон № 280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на вимоги частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним уповноваженим органом встановленої законом процедури є обов`язковим та цілком узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2019 року у справі №820/688/17, відповідно до якої рішення відповідача про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може відповідати критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України , якщо не надає чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлюють позитивне вирішення порушеного позивачем питання.

Так, частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надати дозвіл або відмову в наданні такого дозволу.

Так само, частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування, виконані усі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, то відповідно підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.10.2018 у справі №806/1316/18 зазначив, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, який визначений ч.7 ст. 118 ЗК України, є вичерпним.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена у ряді постанов Верховного Суду, зокрема, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 17.04.2018 у справі №812/1557/17, від 24.04.2018 у справі №814/1961/17, від 19.06.2018 у справі №806/2687/17, у справі №806/2982/17 та у справі №820/5348/17, від 10.07.2018 у справі №806/3095/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17 та у справі №360/2334/17, від 09.10.2020 у справі №1840/3664/18, від 06.12.2019 у справі №813/4498/16, від 15.08.2019 у справі №806/987/18, та від 16.09.2021 у справі № 480/4011/18.

Як вбачається з матеріалів даної справи, підставою для прийняття оскаржуваних у даній справі рішень відповідача, а саме: рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було те, що земельна ділянка, яка вказана у картографічних матеріалах, доданих до заяви, не відповідає схемам землеустрою і техніко - економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції вказано, що "підставою для відмови у надані позивачеві дозволу на розробку землевпорядної документації стало твердження відповідача про неналежне оформлення позивачем клопотання, а саме: ненадання належних графічних матеріалів з визначеним на них бажаним місцем розташуванням земельної ділянки, через, що неможливо встановити відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку", проте ні оскаржувані рішення Скороходівської селищної ради, ні відзив представника Скороходівської селищної ради із приєднаними письмовими доказами не містять інформації, що підставою для відмови позивачам у задоволенні їх заяв є ненадання належних графічних матеріалів з визначеним на них бажаним місцем розташуванням земельної ділянки, через, що неможливо встановити відповідність місця розташування бажаних земельних ділянок вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, то колегія суддів зазначає, що дійсно маються неточності у викладенні судом першої інстанції в рішенні суду підстав для відмови у задоволенні заяв позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, проте вказані неточності не впливають на вирішення даної справи, оскільки судом в рішенні зазначається також і вірна підстава відмови у задоволенні заяв позивачів, яка була викладена в оскаржуваних рішеннях Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в оскаржуваних рішеннях відповідача підстави для відмови у задоволенні заяв позивачів фактично містять лише цитування частини норми ст.118 ЗК України, проте не містять обґрунтувань в чому саме конкретно полягає невідповідність бажаних земельних ділянок схемам землеустрою і техніко - економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць.

Позивачами до їх заяв про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, адресованих селищному голові Скороходівської селищної ради було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (витяги із публічної кадастрової карти України щодо бажаних земельних ділянок) щодо бажаних земельних ділянок.

Колегія суддів зазначає, що позивачами у даній справі додані до заяв відповідні графічні матеріали (витяги із публічної кадастрової карти України щодо бажаних земельних ділянок), на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (земельних ділянок), роздруковані із Публічної кадастрової карти України, інформація в якій створена належним суб`єктом.

При цьому, надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про те, що зображені в графічних матеріалах, що приєднані до заяв позивачами земельні ділянки розташовані на землях, які згідно «Генерального плану, плану зонування села Рябківка затвердженого 8 сесією Скороходівської селищної ради VIII скликання від 20.12.2016р. №273, : - літ. Р-3 (рекреаційні зони) - призначаються для повсякденного відпочинку населення і включає парки, сквери, сади, бульвари, ліси, водойми; - літ. Р-3.1 (рекреаційні зони) - підзона зелених насаджень спеціального призначення, і запропоноване відповідачем викопіювання із генерального плану і плану зонування с. Рябківка, затвердженого рішенням 8 сесії Скороходівської селищної ради VIII скликання від 20.12.2016р. №273 на якому зазначені відповідні графічні матеріали в повному обсязі відповідають нормам матеріального права, колегія суддів відхиляє вказані доводи скарги, з огляду на їх необґрунтованість, оскільки по - перше відповідачем в оскаржуваних рішеннях належним чином не конкретизовано в чому саме полягає невідповідність бажаних земельних ділянок, які вказані у картографічних матеріалах, доданих до заяви схемам землеустрою і техніко - економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, а по - друге надані відповідачем документи, в обґрунтування його позиції, які стосуються невідповідності бажаних позивачами земельних ділянок, не містять чітких координатів місцевості, а тому відповідно не можливо встановити невідповідність цих ділянок схемам землеустрою і техніко - економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць на які вказує відповідач.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що всі письмові докази, а саме викопіювання із генерального плану №22 від 21.02.2022р. (додаток №3 до відзиву) свідчать про те, що відповідач чітко ідентифікував місце розташування бажаних земельних ділянок і прийняв як належний доказ подане позивачами викопіювання із публічної кадастрової карти, не спростовують наведених вище висновків суду та не дають підстав вважати правомірними оскаржувані рішення відповідача.

Колегія суддів вважає, що в порушенням вимог ч.2 ст.77 КАС України відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірності оскаржуваних рішень, які є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням наведених вище висновків, доводи апеляційної скарги щодо правомірності оскаржуваних рішень відповідача є необґрунтованими.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №826/5735/16). Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом, про що Велика Палата Верховного Суду зазначила у постановах від 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а, від 18.12.2019 у справі №160/4211/19.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області 17.11.2021 №1946 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та визнання протиправним та скасування рішення 20 сесії 8 скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 17.11.2021 №1945 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено у задоволені заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст.2 КАС України.

Таким чином, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

З огляду на приписи абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, якого стосується звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з огляду на наведені вище висновки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивачів буде саме зобов`язання Скороходівську селищну раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 08.11.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, з урахуванням висновків суду.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди із розподілом судом першої інстанції витрат на правову допомогу позивачів у даній справі.

Правові підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, відсутні.

Оскільки, дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 по справі № 440/2145/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош