Справа № 160/1434/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2023 року Справа № 160/1434/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду навчання за фахом з 01.09.1976 по 11.06.1980 в ПТУ №33 м.Ровеньки;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період навчання за фахом з 01.09.1976 по 11.06.1980 в ПТУ №33 м.Ровеньки;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 08.12.2022 року із врахуванням для обчислення пенсії пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду навчання за фахом з 01.09.1976 по 11.06.1980 в ПТУ №33 м.Ровеньки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
09.02.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2023, до якої долучено засвідчені копії документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1434/23; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).
16.03.2023 відповідачем долучено витребувані докази.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
02.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ВОГ №2 (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком.
За результатами розгляду заяви від 02.06.2021 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії.
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач 30.09.2021 звернувся до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №160/17882/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до заяви від 02.06.2021р. та в не зарахуванні періодів:

до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1976р. по 11.06.1980р. в ПТУ №33 м. Ровеньки;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 13.06.1980р. по 06.07.1981р.;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період проходження військової служби в рядах Радянської армії з 05.08.1981р. по 17.01.1985р.;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 01.03.1985р. по 05.01.1988р.;

до загального страхового стажу період роботи з 24.07.1996р. по 04.10.1996р.; до загального страхового стажу період роботи з 23.03.1997р. по 01.04.1998р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди:

до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1976р. по 11.06.1980р. в ПТУ №33 м. Ровеньки;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 13.06.1980р. по 06.07.1981р.;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період проходження військової служби в рядах Радянської армії з 05.08.1981р. по 17.01.1985р.;

до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 01.03.1985р. по 05.01.1988р.;

до загального страхового стажу період роботи з 24.07.1996р. по 04.10.1996р.; до загального страхового стажу період роботи з 23.03.1997р. по 01.04.1998р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.06.2021 року з урахуванням висновків суду. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №160/17882/21 набрало законної сили 06.01.2022.

На виконання рішення суду позивачу призначено пенсію за віком з 02.06.2021.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) номер ПС 86 страховий стаж позивача станом на дату 02.06.2021 становить 33 роки 5 місяців 6 днів, з яких: за Списком №1 7 років 0 місяців 0 днів, до стажу зараховано наступні періоди:

з 01.09.1976 по 11.06.1980 навчання 3 роки 9 місяців 11 днів;

з 13.06.1980 по 06.07.1981 Список №1 1 рік 0 місяців 24 дні;

з 05.08.1981 по 17.01.1985 - Список №1 3 роки 5 місяців 13 днів;

з 01.03.1985 по 05.01.1988 - Список №1 2 роки 10 місяців 5 днів;

з 10.02.1988 по 31.03.1994 - _________ - 6 років 1 місяць 22 дні;

з 12.10.1995 по 27.03.1996 - _________ - 0 років 5 місяців 16 днів;

з 24.07.1996 по 04.10.1996 - _________ - 0 років 2 місяці 11 днів;

з 23.03.1997 по 01.04.1998 - _________ - 1 рік 0 місяців 9 днів;

з 02.04.1998 по 16.11.2000 - _________ - 2 роки 7 місяців 15 днів;

з 02.03.2016 по 30.11.2018 - _________ - 2 роки 9 місяців 0 днів;

з 01.12.2018 по 29.02.2020 - _________ - 1 рік 3 місяці 0 днів;

з 01.03.2020 по 31.05.2020 ФОП (карантин) 0 років 3 місяці 0 днів;

з 01.06.2020 по 31.12.2020 - _________ - 0 років 7 місяців 0 днів.

08.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою з питань пенсійного забезпечення щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980.

Листом від 05.01.2023 №405-30851/В-01/8-0400/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №160/17882/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1976р. по 11.06.1980р. в ПТУ №33 м. Ровеньки; до пільгового стажу у відповідності до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 13.06.1980р. по 06.07.1981р.; період проходження військової служби в рядах Радянської армії з 05.08.1981р. по 17.01.1985р. та період роботи з 01.03.1985р. по 05.01.1988р.; до загального страхового стажу період роботи з 24.07.1996р. по 04.10.1996р. та з 23.03.1997р. по 01.04.1998р., а також повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 02.06.2021 з урахуванням висновків суду. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №160/17882/21 призначено з 02.06.2021 пенсію за віком відповідно Закону №1058 та зараховано вказані періоди до загального страхового стажу та до пільгового стажу за Списком №1. Питання зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 судом не розглядалось.

Не погодившись з відмовою зарахувати період навчання до пільгового стажу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Період здобуття освіти у професійних навчально-виховних закладах підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачеві призначено пенсію за віком з 02.06.2021 на виконання рішення суду у справі 160/17882/21, яке набрало законної сили 06.01.2022.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) номер ПС 86 страховий стаж позивача станом на дату 02.06.2021 становить 33 роки 5 місяців 6 днів, з яких: за Списком №1 7 років 0 місяців 0 днів.

У межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності відмови відповідача у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 в ПТУ №33 м.Ровеньки до пільгового стажу за Списком №1.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_4 від 13.06.1980, диплому серії НОМЕР_1 , позивач з 01.09.1976 навчався в Професійно-технічному училищі №33 м. Ровеньки, яке закінчив 11.06.1980, за професією електрослюсар-наладчик автоматичний установ, а з 13.06.1980 - прийнятий в Шахтоуправління «Ровенське» електрослюсарем підземними з повним робочим днем під землею (запис 1-3 трудової книжки).

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що у період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Пунктом 1 розділу І Списку N 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

Отже, після закінчення навчання позивач був зарахований на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За таких обставин, оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання за професією електрослюсар в Професійно-технічному училищі і днем працевлаштування в Шахтоуправління «Ровенське» електрослюсарем підземними з повним робочим днем під землею не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача в Професійно-технічному училищі має бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а, 04.03.2020 у справі №367/945/17, від 17.01.2023 у справі № 392/1357/17(2-а/392/109/17).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання в ПТУ з 01.09.1976 по 11.06.1980 відповідач діяв протиправно.

Посилання відповідача у листі від 05.01.2023 №405-30851/В-01/8-0400/23 та у відзиві про те, що зарахування періоду навчання до загального страхового стажу позивачу відбулось на виконання рішення суду від 06.12.2021 у справі №160/17882/21, тому відсутні правові підстави для зарахування такого періоду до пільгового стажу, не враховуються судом, оскільки порушення прав позивача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання в ПТУ з 01.09.1976 по 11.06.1980 встановлено у цій справі.

Разом з цим, позивач просить відновити порушене право з 08.12.2022.

При цьому, суд зауважує, що права позивача у даному випадку порушено саме вказаною протиправною відмовою відповідача, оформленою листом від 05.01.2023 №405-30851/В-01/8-0400/23, а не бездіяльністю щодо не зарахування спірного періоду до пільгового стажу

За змістом положення частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 в Професійно-технічному училищі №33 м. Ровеньки до пільгового стажу за Списком №1, що викладена у листі від 05.01.2023 №405-30851/В-01/8-0400/23, у оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Щодо іншої частини позовних вимог.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Спір між сторонами стосується наслідків розгляду відповідачем заяви позивача від 08.12.2022 з питань пенсійного забезпечення щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання.

При цьому, судом було зроблено висновок про те, що після закінчення навчання позивач був зарахований на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому відмовляючи позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання в ПТУ з 01.09.1976 по 11.06.1980 відповідач діяв протиправно.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, враховуючи дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового) у призначенні (перерахунку) пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 08.12.2022 щодо пенсійного забезпечення із зарахуванням до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоду його навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 в Професійно-технічному училищі №33 м. Ровеньки.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст.9,72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) у зарахуванні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до пільгового стажу за Списком №1 періоду його навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 в Професійно-технічному училищі №33 м. Ровеньки, оформлену листом від 05.01.2023 №405-30851/В-01/8-0400/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 08.12.2022 щодо пенсійного забезпечення із зарахуванням до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоду його навчання з 01.09.1976 по 11.06.1980 в Професійно-технічному училищі №33 м. Ровеньки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 10.04.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова