Справа № 420/7203/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7203/23
УХВАЛА
10 квітня 2023 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до держави України в особі Одеської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,-
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2021 р. у справі № 420/4196/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 р., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2020 р. у справі № 420/4196/20 скасовано, та ухвалено у справі № 420/4196/20 нове Рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем обґрунтовано визначено звільнення позивача на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з підстав, передбачених підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX (пункти 84-87 постанови Верховного Суду від 20.02.2021 р.).. На підставі вищезазначеної постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2021 р. у справі № 420/4196/20 Одеською обласною прокуратурою видано наказ від 26.10.2021 р. № 2389к, яким скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 25.03.2021 р. № 809к про поновлення ОСОБА_1 на посаді. Так, Рішенням Конституційного Суду України Другий сенат у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (щодо гарантій незалежності прокурора) від 01.03.2023 р. № 1-p(II)/2023 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу I «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 р. № 113-IX. Однак, незважаючи на прийняття Конституційним Судом України рішення від 01.03.2023.р. № 1-p(II)/2023, Позивача - ОСОБА_1 , не було поновлено на посаді, з якої його було звільнено, не пропонувались також й інші рівнозначні посади. Отже, увесь час з моменту звільнення Позивача, незважаючи на ухвалення Конституційним Судом України рішення від 01.03.2023 р. № 1-р(11)/2023 поновлення прав не відбулось. Окрім того, ні одразу після прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 р. № 1-р(П)/2023, ні станом на момент подання цієї позовної заяви, порушені права та інтереси поновлено не було, а завдана актом визнаним неконституційним матеріальна та моральна шкода не відшкодовані.
Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 був звільнений з посади на підставі Наказу від 29.04.2020 р. № 793к.
Не погодившись з вищезазначеним Наказом від 29.04.2020 р. № 793к, позивач звернувся до суду з позовом, за наслідками розгляду якого Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Другої Кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 294 від 09 квітня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 додатковий день (дата, час, місце) для повторного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Визнано протиправним та скасовано Наказ Прокуратури Одеської області № 793к від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області. Поновлено ОСОБА_1 у Прокуратурі Одеської області на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області. Стягнуто з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92 775,38 (дев`яносто дві тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень тридцять вісім) гривень. Допущено до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області. Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 22 933,24 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять три гривні двадцять чотири копійки) гривень.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року змінено в частині. Викладено абзац третій у наступній редакції: - Зобов`язати Офіс Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурорів у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Викладено шостий абзац його резолютивної частини в наступній редакції: Стягнути з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 91 732,96 грн. (дев`яносто одна тисяча сімсот тридцять дві гривні дев`яносто шість копійок ). В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року по справі № 420/4196/20, - залишено без змін.
На виконання вказаних судових рішень наказом Одеської обласної прокуратури від 25.03.2021 р. № 809к, наказ прокурора Одеської області від 29.04.2020 року №793 к про звільнення ОСОБА_1 з посади скасовано, поновлено позивача на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 01.05.2020 року, про що внесений також відповідний запис до трудової книжки позивача.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2021 р. у справі № 420/4196/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 р., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2020 р. у справі № 420/4196/20 - скасовано, та ухвалено у справі № 420/4196/20 нове Рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
На підставі вищезазначеної Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2021 р. у справі № 420/4196/20 Одеською обласною прокуратурою видано наказ від 26.10.2021 р. № 2389к, яким скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 25.03.2021 р. № 809k про поновлення ОСОБА_1 на посаді.
Так, Рішенням Конституційного Суду України, у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (щодо гарантій незалежності прокурора) № 1-р(ІІ)/2023 (№ 3-5/2022(9/22), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».
Згідно вказаного Рішення Конституційний Суд України ухвалив наступне: - «Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-IX.»
Так, пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Позивач зазначає, що, на його думку, визнання неконституційними положень пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 р. № 113-IX, обумовлює протиправність Наказів відповідача від 29.04.2020 р. № 793к та від 26.10.2021 р. № 2389к.
Позивач - ОСОБА_1 також зазначає, що персонального попередження про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» не отримував, у зв`язку з чим, правових підстав для звільнення його з посади за пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», не було.
Зокрема, досліджуючи підстави звернення до суду з позовом, судом встановлено, що наведені позивачем в позовній заяві обставини вже досліджувались у справі №420/4196/20.
Єдиною підставою для звернення до суду з даним позовом є прийняття Конституційним Судом України Рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (щодо гарантій незалежності прокурора) № 1-р(ІІ)/2023 (№ 3-5/2022(9/22).
Положеннями частини 1статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.
Відповідно до пункту 1 частини 5статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Частиною 6статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Відповідно до частин 1, 2статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою,пунктами 1,2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Відповідно до частини 4статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
При цьому, суд зазначає, що положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Оскільки Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2021 р. у справі № 420/4196/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 р., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2020 р. у справі № 420/4196/20 скасовано, та ухвалено у справі № 420/4196/20 нове Рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - поновлення позивача на посаді не відбулось, що відповідно не має наслідком виконання рішення суду, яке не містить зобов`язання вчинити певні дії.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 808/1628/18.
Судом встановлено, що заявлені позивачем позовні вимоги у даній справі є тотожними до позовних вимог, котрі були заявлені позивачем у справі № 420/4196/20, та єдиною обставиною, що зумовила повторне звернення до суду з позовом є прийняття Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (щодо гарантій незалежності прокурора) № 1-р(ІІ)/2023 (№ 3-5/2022(9/22).
Вказана обставина не є підставою для звернення до суду з новим позовом про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а отже, вказаний спір підлягає розгляду не в порядку звернення до суду з новим позовом, а порядку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами відповідно до глави 3 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, суд вказує, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Таким чином, зважаючи не вищевикладене, за наявності встановленого процесуального порядку вирішення вказаних спорів за заявлених позивачем підстав в порядку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку п. 1 ч. 5 статті 361 КАС України, позивачем обрано неналежний спосіб правового захисту, а тому суд доходить висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Одеської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.
Суд роз`яснює позивачеві щодо наявності у нього права на звернення до суду із заявою про перегляд відповідного судового рішення за виключними обставинами, відповідно до глави 3 КАС України.
Керуючись ст.ст.238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Відмовити у відкритті провадження у справі №420/7203/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Одеської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачеві щодо наявності у нього права на звернення до суду із заявою про перегляд відповідного судового рішення за виключними обставинами, відповідно до глави 3 КАС України.
Копію ухвали суду направити сторонам у справі.
Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена у строки передбачені КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко