Справа № 127/7455/23
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №127/7455/23
Провадження № 2-а/127/67/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00005683 від 22 лютого 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00005683 від 22 лютого 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2023 року було задоволено клопотавння ОСОБА_1 та поновлено строк для звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за його позовом, підготовче засідання призначено на 31 березня 2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 березня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 06 квітня 2023 року.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 22 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. винесена відносно нього постанова серії АА №00005683 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, якою притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, через порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Згідно з вказаною постановою, головний спеціаліст Василенко І.В., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, встановила, що 28 січня 2023 року о 16.14 год. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654 зафіксовано транспортний засіб «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 059% (2,024 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не згоден, вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, є передчасною та такою, що підлягає скасуванню, так як відсутні докази щодо вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси транспортного засобу, не надано підтвердження, що вимірювання було проведено відповідно до спеціальної методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. При зважуванні слід враховувати властивості рідкого вантажу, оскільки такий вантаж може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Проведення зважування у русі, шляхом по осьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу необхідного для врівноваження рідкого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх рідких властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил. Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі. Разом із тим, вказана Методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (тобто з рідким вантажем). З цих підстав, результати даного вимірювання також не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем, а відтак і на фактичну масу. Таким чином, опис обставин у оскаржуваній постанові «відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,059% (2,024 тонн) є недостнім і не зрозумілим. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 06 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 , пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримав та просив його вимоги задоволити, суду пояснив, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на причіп, маса без навантаження на нього становить 6200 кг. Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, виданого ДП «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» автоцистерна «FLUID» НОМЕР_2 , калібрована і становить 31900 літрів. Згідно із товарно-транспортною накладною №28/1 від 28 січня 2023 року перевозилась сира нафта, її вага становила 23500 кг. На підставі вищенаведених даних можна визначити загальну масу транспортного засобу з причепом і вантажем, яка становить 37 717 кг (8017+6200+23500 = 37717 кг). Якщо прорахувати результати автоматичної фіксації, то за цими даними фактично зафіксовані параметри транспортного засобу становлять 46 693 кг. Тобто, вага вантажу, що перевозився, становить 46 693 - 8017- 6200 = 32476 кг, 32476 кг : 0, 85 (щільність нафти сирої) = 38207 літрів; 38207-31900 = 6307 літрів більше ніж вміщається у дану цистерну. Якщо ж прорахувати результати автоматичної фіксації із урахуванням похибки вагів, то загальна маса становить 42023, 7 кг - 8017 - 6200 = 27806, 7 кг; 27806, 7 кг : 0, 85 (щільність нафти сирої) = 32713, 76 літрів; 32713, 76 - 31900= 813, 76 літрів більше ніж вміщається у дану цистерну. Отже, можна зробити висновок, що жоден із результатів автоматичної фіксації хоч з похибкою, хоч без похибки, не відповідає дійсності і суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу.

Представник відповідача за довіреністю Бахур В.В. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 22 лютого 2023 року серії АА №00005683 встановлено, що 28 січня 2023 року о 16.14 год. за адресою Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654 зафіксовано транспортний засіб «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 059% (2,024 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. Чинні нормативно-правові акти не передбачають окремі порядки зважування наливних та насипних вантажів, а у Порядку №1174, який є єдиним нормативно-правовим актом, що визначає механізми фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, відсутні будь-які посилання на методики визначення загальної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу. Відповідно до технічних характеристик виробником заявлено, вага бітумовоз-е без навантаження складає 6200 кг, максимально допустиме навантаження складає 35 000 кг. Таким чином, вага напівпричепу з повним навантаженням складатиме 35 000 кг, без врахування маси сідлового тягача. Вага спеціалізованого сідлового тягача складає 8017 кг. Отже, максимально допустиме навантаження транспортного засобу - напівпричепа та вантажу може складати 43017 кг. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM14,14 сертифікати відповідності UA.TR. 001 35 207-21, 208-21 від 17.06.2021, чинні до 16.06.2022. Однак, згідно з постаною КМУ №412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» зазначено наступне: позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Тобто, з урахуванням передбаченого законодавчого порядку, наразі чинними нормами передбачено, що дані сертифікати відповідності є такими, що пройшли повірку. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8,500 гривень. Твердження позивача, що WIM системою зафіксовано завищені вагові параметри транспортних засобів та навантаження на строєні осі не може братися судом до уваги є безпідставними. Крім того, Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 у справі №802/518/17-а дійшов висновку, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно- транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, є необґрунтованими. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо класифікації нафтопродукту, за якими можливо встановити об`єм та густоту, що в свою чергу, підтверджує наявність правопорушення вчиненого позивачем. Також, згідно із свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу встановлено, що об`єм напівпричепа може вміщувати у себе більшу масу, аніж зазначено в товарно-транспортній накладній.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в межах наданих сторонами доказів та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 22 лютого 2023 року серії АА №00005683 встановлено, що 28 січня 2023 року о 16.14 год. за адресою Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654 зафіксовано транспортний засіб «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 059% (2,024 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3, 75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4, 35 м), за довжиною - 22 м ( для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, здійснюється за допомогою заяви про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, оформлена в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Тільки після цього дані вважаються такими, які внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача. Проте позивачем цього зроблено не було, а тому належним користувачем є позивач ОСОБА_1 .

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM14,14 сертифікати відповідності UA.TR. 001 35 207-21, 208-21 від 17.06.2021, чинні до 16.06.2022.

Зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; відстань між вісями 1-2: 3790 2-3: 4870 мм, 3-4: 1320, 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1-8030 кг, 2-12477 кг, 3-9040 кг, 4-8630 кг, 5-8516; загальна маса - 46693 кг.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у оскаржуваній постанові зазначається формула розрахунку: % перевищення = ((Хфакт. - Хнорм. - похибка пристрою)/Хнорм.) *100%, де Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); норм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини транспортного засобу - 600 мм, для параметру ширини транспортного засобу - 100 мм, для параметру висоти транспортного засобу - 60 мм, для параметру загальної маси транспортного засобу - 10% від фактичної маси транспортного засобу, для параметру навантаження на одиночну вісь транспортного засобу - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі транспортного засобу 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі транспортного засобу - 16% від фактичного навантаження на осі. Відповідно до оскаржуваної постанови Хфакт. транспортного засобу позивача становить 47077 кг, Хнорм. щодо даного транспортного засобу - 40 т, а регламентовано допустима похибка пристрою - 10%. З огляду на вказані дані, як зазначено в оскаржуваній постанові, перевищення загальної маси транспортного засобу становило 5, 059% (2,024 тонн). Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси: ((46693-40 000 - 10% *46693)/40 000) *100 = 5.059 % (2,024 тонн).

Однак, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на причіп «FLUID» НОМЕР_2 , маса без навантаження на нього становить 6200 кг.

Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, виданого ДП «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» автоцистерна «FLUID» НОМЕР_2 , калібрована і становить 31900 літрів.

Згідно із товарно-транспортною накладною №28/1 від 28 січня 2023 року перевозилась сира нафта, її вага становила 23500 кг.

Отже, на підставі вищенаведених даних можна визначити загальну масу транспортного засобу з причепом і вантажем, яка становить 37 717 кг (8017+6200+23500= 37717 кг). Якщо прорахувати результати автоматичної фіксації, то за цими даними фактично зафіксовані параметри транспортного засобу становлять 46 693 кг. Тобто, вага вантажу, що перевозився, становить 46 693 - 8017- 6200 = 32476 кг, 32476 кг : 0, 85 (щільність нафти сирої) = 38207 літрів; 38207-31900 = 6307 літрів більше ніж вміщається у дану цистерну. Якщо ж прорахувати результати автоматичної фіксації із урахуванням похибки вагів, то загальна маса становить 42023, 7 кг - 8017 - 6200 = 27806, 7 кг; 27806, 7 кг : 0, 85 (щільність нафти сирої) = 32713, 76 літрів; 32713, 76 - 31900 = 813, 76 літрів більше ніж вміщається у дану цистерну.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача, що WIM системою зафіксовано завищені вагові параметри транспортного засобу, жоден із результатів автоматичної фіксації вимірювального пристрою хоч з похибкою, хоч без похибки, не відповідає дійсності і суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу позивача.

Крім того, вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM14,14, сертифікати відповідності UA.TR. 001 35 207-21, 208-21 від 17.06.2021, які чинні до 16.06.2022.

Згідно з постаною КМУ №412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже, наразі чинними нормами передбачено, що дані сертифікати відповідності є такими, що пройшли повірку. Однак, у суду є сумніви щодо правильності вагових показів комплексного технічного засобу марки WIM14,14, оскільки це є вимірювальна техніка, яка потребує щорічної повірки.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому суд вважає, що постанову серії АА №00005683 від 22 лютого 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, слід скасувати та закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату №1399-1570-1800-8581 від 10.03.2023 (а.с.8).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 132-1, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00005683 від 22 лютого 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - задоволити.

Постанову серії АА №00005683 від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, e-mail: , тел. 044-351-47-66, 351-44-23, 351-47-98) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: