Справа № 240/1107/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/1107/23

категорія 102090000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасувння рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення начальника Корольовського відділу у місті Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 27 квітня 2022 року про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження - російської федерації;

- зобов`язати відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на підставі вимог ст.ст. 4, 5, 5 п.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , громадянина російської федерації та прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформлення громадянства України.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Так, способи захисту прав та інтересів фізичної та юридичної особи у публічно-правовому спорі визначено частиною першою статті 5 КАС України, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд неодмінно повинен встановити факт його дій або бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Як вбачається зі змісту позову, предметом даного спору є не лише оскарження рішення про примусове повернення до країни походження, що належить до підсудності місцевого загального суду як адміністративного суду, а й також вимога про зобов`язання відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , громадянина російської федерації, та прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформлення громадянства України, яка підсудна окружному адміністративному суду.

Так, згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач, зокрема, просить суд, зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на підставі вимог ст.ст. 4, 5, 5 п.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , громадянина російської федерації та прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформлення громадянства України.

Однак, позивачем не зазначено які конкретно дії (яку саме бездіяльність) відповідача він просить визнати протиправними, коли такі дії (бездіяльність) були вчинені (допущені). Також не зазначено якими саме діями (бездіяльністю) відповідача порушені права позивача в частині спору щодо продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Відтак, позивачу необхідно конкретизувати, які саме дії (бездіяльність) Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області позивач вважає протиправними і такими, що порушують його права та законні інтереси, внаслідок яких він звертається із позовною вимогою про зобов"язання суб"єкта владних повноважень повторно розглянути його заяву та прийняти рішення про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформлення громадянства України.

Окрім цього, зі змісту даного позову та доданих до нього документів неможливо встановити чи звертався позивач до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні за встановленою формою та із документами, що визначені Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322.

Також відсутні посилання на будь - яку відповідь відповідача за результатами такого звернення.

З огляду на те, що прохальна частина адміністративного позову містить лише вимогу про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на підставі вимог ст.ст. 4, 5, 5 п.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , громадянина російської федерації та прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформлення громадянства України, що є способом захисту порушеного права, проте не визначає, внаслідок яких та чиїх рішень, дій чи бездіяльності було порушено права позивача в цій частині, а відтак суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити прохальну частину адміністративного позову.

Крім того частиною четвертою статті 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, суду не вдалося за можливе встановити, чи позивач мав посвідку на тимчасове проживання в Україні, строк дії якої він має намір продовжити.

Також позивачем при зверненні до суду з даним позовом не дотримано вимог щодо сплати судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною восьмою статті 160 КАС України визначено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд погоджується з доводами позивача, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення начальника Корольовського відділу у місті Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 27 квітня 2022 року про примусове повернення до країни походження - російської федерації не підлягає справлянню судового збору відповідно до приписів частини 5 статті 288 КАС України. Водночас заявлена вимога позивача про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на підставі вимог ст.ст. 4, 5, 5 п.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , громадянина російської федерації та прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні підлягає сплаті судового збору.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, ставка судового збору за подання до суду цього позову становить 1073,60 грн.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позов необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- нової позовної заяви до відповідача, оформленої з урахуванням положень КАС України, зокрема із уточненою прохальною частиною позовної заяви у 2-х примірниках;

- копії звернення ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з вимогою прийняти рішення про продовження йому строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні разом із відповіддю відповідача на таке звернення по 2 примірники кожного документа;

- посилання на докази, що підтверджують наявність у позивача посвідки на тимчасове проживання в Україні;

- доказу сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Актуальна інформація щодо реквізитів для сплати судового збору розміщена на офіційній електронній адресі (веб-порталі) Житомирського окружного адміністративного суду за посиланням: https://adm.zt.court.gov.ua/sud0670.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Є.Ю. Романченко