Справа № 480/258/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2023 року Справа № 480/258/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/258/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24 ОСОБА_25 звернувлися до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, і просять суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_26 №1052 від 05.11.2022 «Про результати службового розслідування», в частині що стосується військовослужбовців 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити оплату щомісячної премії за вересень 2022 року військовослужбовцям 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 , в повному обсязі;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити додаткову винагороду за вересень 2022 року військовослужбовцям 2 роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 .
В обгрунтування позовних вимог зазначають, що наказ командира ОСОБА_26 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятий за результатами службового розслідування, проведеного неповно, необ`єктивно, необґрунтовано, однобічно, з грубим порушенням вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.
Ухвалою суду клопотання представника позивачів про поновлення строку звернення до суду з позовом задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення до суду з позовом. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №480/258/23. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву, відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що особа, що проводить службове розслідування наділена дискретними повноваженнями і втручання в її діяльність, щодо збору та аналізу отримуваної інформації, з метою всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, є недопустимою. Звертає увагу суду на те, що в результаті проведеного службового розслідування встановлено факт непокори позивачів і за вказаним фактом ведеться досудове розслідування, з метою встановлення чи містяться у вказаному порушенні ознаки кримінального злочину, за яке позивачі, окрім дисциплінарної відповідальності та позбавлення додаткової винагороди та щомісячної премії, можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності.
Представник Генерального штабу Збройних Сил України надав суду пояснення, в яких проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зауважує, що наказ про результати службового розслідування було доведено до всіх військовослужбовців, стосовно яких воно призначалося, даний факт підтверджує вищевказаний 6 пункт оскаржуваного наказу, контроль за виконанням якого було покладено на начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 . Також вважає, що матеріалами службового розслідування в повній мірі встановлені протиправні дії військовослужбовців, стосовно яких було проведено це службове розслідування, відображено їх неправомірні дії, та причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подією, що трапилась.
Представник позивачів надала до суду відповідь на пояснення третьої особи, у якій зазначає, що поясненнями представника третьої особи, жодним чином не спростовані доводи викладені позивачами у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що, на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022, командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 було видано бойовий наказ від 13.09.2022 №03БН та бойове розпорядження від 14.09.2022 №18, згідно яких особовий склад батальйону був зобов`язаний здійснити заміну підрозділів військової частини НОМЕР_2 до 05.00 15.09.2022 та перейти до оборони визначеного району.
У ході проведення заходів заміни рубежів оборони особовий склад в кількості 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону, зокрема і позивачі за даним позовом, відмовилися виконувати бойовий наказ командира НОМЕР_3 стрілецького батальйону, щодо заміни підрозділів військової частини НОМЕР_2 на визначених позиціях, мотивуючи це недостатньою бойовою підготовкою та злагодженістю підрозділу, а також низькою забезпеченістю озброєнням, засобами зв`язку, обмундируванням, штатною військовою технікою, засобами розвідки, несприятливими погодними умовами та тривале перебування у дорозі, тобто вчинили непокору.
По даному факту командиром 1 стрілецького батальйону майором ОСОБА_27 була зроблена доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , на підставі якої, 16.09.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 було направлене до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_26 від 16.09.2022 №1065 «Про призначення службового розслідування», за вищевказаними фактами, було призначене службове розслідування стосовно відсутності 16 вересня 2022 року за місцем несення служби 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та командиром військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування та видано наказ від 05.11.2022 № 1052.
Не погодившись із вказаним наказом позивачі, через свого представника, звернулися до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі також Закон №2232 в редакції, чинній станом на існування спірних правовідносин).
Частина 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) зазначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII визначає, що військовий обов`язок включає прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби.
Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.14 Закону №2232, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
З метою захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України під час триваючої збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, військовослужбовці 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022, були залучені до виконання бойових завдань в районі оборони військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_2 .
На виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №685 від 12.09.2022 командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 було видано бойовий наказ від 13.09.2022 №03БН та бойове розпорядження від 14.09.2022 №18, згідно яких особовий склад батальйону був зобов`язаний здійснити заміну підрозділів військової частини НОМЕР_2 до 05.00 15.09.2022 та перейти до оборони визначеного району.
У ході проведення заходів заміни рубежів оборони особовий склад в кількості 48 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону відмовилися виконувати бойовий наказ командира НОМЕР_3 стрілецького батальйону, щодо заміни підрозділів військової частини НОМЕР_2 на визначених позиціях, мотивуючи це недостатньою бойовою підготовкою та злагодженістю підрозділу, а також низькою забезпеченістю озброєнням, засобами зв`язку, обмундируванням, штатною військовою технікою, засобами розвідки, несприятливими погодними умовами та тривалим перебуванням у дорозі, тобто вчинили непокору.
По даному факту командиром 1 стрілецького батальйону майором ОСОБА_5 була зроблена доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , на підставі якої, 16.09.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 було направлене до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с.34).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2022 № 1065, за вищевказаними фактами, було призначене службове розслідування та командиром військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування та видано наказ від 05.11.2022 № 1052 (а.с.29).
Згідно результатів службового розслідування, особовий склад 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у кількості 48 військовослужбовців, у тому числі 25 позивачів, які вчинили непокору та порушили вимоги Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ та їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» (а.с.30).
Покладено обов`язок на помічника командира з фінансово - економічної роботи начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 (а.с.29 зворотній бік):
- виплатити 48 військовослужбовцям 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана», у тому числі і позивачам, 80 відсотків від встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2022 року, здійснивши перерахунок у жовтні 2022 року;
Крім того, командуванням військової частини було покладено обов`язок на заступника 1 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_28 направити матеріали службового розслідування до Донецької спеціалізованої прокуратурі у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил та до ІНФОРМАЦІЯ_1 (п.3), також, у відповідності до пункту 6 Акту службового розслідуваним даний випадок було доведено до особового складу військової частини НОМЕР_1 в частині, що їх стосується.
Пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 1052 даний випадок доведено до позивачів. Відтак, посилання представника позивачів на те, що вказаний наказ з даного приводу до відома військовослужбовців 2 роти 1 стрілецького батальйону не доводився є безпідставними.
Процедура проведення службового розслідування відносно військовослужбовців передбачена ст. ст. 84 - 88 Дисциплінарного статуту Зюбройних Сил України і нормами Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок №608).
Суд зауважує, що дійсно позивачі мають право на ознайомлення із спірним наказом, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачам було відмовлено відповідачем, при реалізації даного права, у наданні наказу за результатами службового розслідування.
Окрім того, що представником позивача не обґрунтовано та не вказано яка саме норма Порядку №608 чи Дисциплінарного статуту ЗСУ зобов`язує особу, яка проводить службове розслідування, до завершення службового розслідування, ознайомлювати осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування з його ходом чи його результатами.
У той же час, особа, що проводить службове розслідування наділена дискретними повноваженнями і втручання в її діяльність, щодо збору та аналізу отримуваної інформації, з метою всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, є недопустимою.
Так само, представником позивачів не вказано норму Порядку №608 чи Дисциплінарного статуту ЗСУ, відповідно до якої відповідач має обов`язок доводити до відома осіб, стосовно яких призначене службове розслідування, наказ командира військової частини про призначення службового розслідування.
Стосовно твердження представника позивачів щодо не ідентифікації військовослужбовців, стосовно яких проводилось службове розслідування, то суд зазначає, що згадані військовослужбовці зазначені в розділі 4 Акту службового розслідування (а.с.30 зворотній бік, 31).
Щодо сумнівів представника позивачів в частині законності підписання командиром ОСОБА_26 наказу №1065 від 16.09.2022 «Про призначення службового розслідування», з огляду на те, що командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_29 звільнено з посади лише наказом №874 від 27.09.2022 (30.09.2022 здав посаду), суд зазначає, що на момент підписанння вказаного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 призначений полковник ОСОБА_30 (наказ №840 від 16.09.2022).
Представник позивачів, в обгрунтування протиправності оскаржуваного наказу, також посилається на те, що під час проведення службового розслідування були порушені строки, зокрема, вважає, що на проведення службового розслідування надається один місяць, проте вказане не відповідає дійсності, згідно п.13 розділу 3 наказу 608, загальний строк службового розслідування не може перевищувати 2 місяців.
Крім того, зазначає про невідповідність порядкових номерів наказу №1065 від 16.09.2022 «Про призначення службового розслідування» та наказу №1052 від 05.11.2022 «Про результати службового розслідування», що також викликає сумніви в законності проведення службового розслідування.
З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування дійсно не було проведено у визначений Порядком №608 термін, тобто 2 місяці.
Однак, на переконання суду, порушення встановленого Порядком №608 терміну на проведення службового розслідування чи нумерації наказів в умовах воєнного стану в Україні було викликано форс-мажорними обставинами, а не умисним зволіканням посадових осіб, жодним чином не вплинуло на встановлені під час проведення такого розслідування обставини вчинення правопорушення військовослужбовцями.
У той же час, факт відмови виконувати наказ командира по заміні інших підрозділів належним чином зафіксовано в службовому розслідуванні та наказі командира. Матеріалами службового розслідування в повній мірі встановлені протиправні дії військовослужбовців, стосовно яких було проведено це службове розслідування, відображено їх неправомірні дії, та причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подією, що трапилась.
Враховуючи встановлені у справі обставини та вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування.
Згідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, в редакції чинній на момент спірних взаємовідносин, було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, … виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, встановлений наказом МОУ від 07.06.2018 № 260.
Наказом МОУ від 01.04.2022 № 98 внесено зміни до наказу МОУ від 07.06.2018 №260, зокрема доповнено пунктом такого змісту:
«17. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України».
З метою врегулювання виплат військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168, окремим рішенням Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 надавались відповідні роз`яснення, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн.
На момент коли склались спірні взаємовідносини діяло рішення (телеграма окреме доручення) Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 ( (а.с.71-74)), де в пункті 9.7 було вказано, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн…. не включати військовослужбовців, …які відмовились виконувати бойовий наказ (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника).
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язано кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, натомість статтею 16 Статуту внутрішньої служби визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
З огляду на те, що за результатами проведеного службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 №1052 було встановлено, що 16.09.2022 військовослужбовці 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у кількості 48 військовослужбовців, у тому числі і позивачі, відмовились виконувати бойовий наказ (розпорядження) в їх діях вбачались ознаки кримінального правопорушення за ст. 402 КК України, додаткова винагороди в розмірі 100 000,00 грн, згідно ПКМУ від 28.02.2022 №168 з урахуванням окремого рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 за вересень 2022 року їм не була виплачена.
Враховуючи висновок суду про відсутність підстав для виизнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 1052, обгрунтованим є і невиплата відповідачем позивачам додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн за вересень 2022 року.
За таких обставин позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо посилання відповідача у відзиві на порушення позивачами строку зверненння до суду із даним позовом, то суд зауважує, що вказане питання було вирішено судом при відкритті провадження у даній справі.
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька